Метаданни
Данни
- Включено в книгата
- Оригинално заглавие
- Temptation Island, 2012 (Пълни авторски права)
- Превод от английски
- Цветелина Тенекеджиева, 2013 (Пълни авторски права)
- Форма
- Роман
- Жанр
-
- Няма
- Характеристика
-
- Няма
- Оценка
- 4,2 (× 5 гласа)
- Вашата оценка:
Информация
Издание:
Виктория Фокс. Островът на изкушението
Английска. Първо издание
ИК „Сиела“, София, 2013
Редактор: Красимира Абаджиева, Юлия Чернева
Коректор: Милена Братанова
ISBN: 978-952-813-899
История
- — Добавяне
5
Аврора
Аврора форсира двигателя на черешово червеното си ферари „Спайдър“. Колата мъркаше под краката й, докато чакаше зелен светофар. Небето се беше обагрило в кайсиево, из въздуха се носеха сладки аромати, а слънцето се разтапяше като нажежена сфера на хоризонта.
Беше се запътила с приятелките си към „Мазето“, любимия им клуб в Холивуд. Петъчната вечер беше за хайлайфа: деца на прочути звезди, богати наследници, тийнейджъри актьори и манекени, ревностни застъпници на морала с тайна кокаинова пристрастеност, парадиращи с девственост старлетки, обещаващи свирки на мениджърите си, наперени млади актьорчета, навити и на момичета, и на момчета — всички хукваха на купона.
Във ферарито вече се въртеше първото шише водка за вечерта. Стъкмяваха се цигари с марихуана. Смъркаше се бял прашец. Всичките вече се бяха наредили, а нощта едва започваше. Докато чакаха на червен светофар, привлекателен латино на колело хвана окото на Аврора. Имаше смайваща прилика с Рафаел Надал, по който си падаше неимоверно. За кръста му се беше щипнало симпатично момиче с циганско излъчване, буйна гарванова коса и дълги, мургави крака. Аврора си се представи в леглото и с двамата. Явно беше нимфоманка — минавало й беше наум и преди.
Светна зелено и красавецът отпрати. На негово място се появи открит джип, претъпкан със сърфисти на връщане от плажа. Всичките бяха мокри и голи до кръста, а пиърсингите им блестяха на залязващото слънце. Започнаха да махат и да подсвиркват на момичетата, а един дори направи неприличен жест на Аврора:
— Закопчали ли сте коланите? — обърна се тя към момичетата в колата.
Фара Майкълс, най-добрата й приятелка и дъщеря на собственика на преуспяващо холивудско продуцентско студио, смръкна кокаин и се закашля. Очите й бяха замъглени.
— Баща ти ще лудне, ако му потрошиш колата.
Аврора отново форсира двигателя. Шофьорът на джипа й намигна. Едно от момчетата се изправи, свали шортите си и им показа голия си задник. Момичетата изпискаха. На задната седалка Джена Рейнолдс вдигна блузата си и разклати в отговор пищна гръд.
— Чекиджии! — извика Аврора, стъпи на газта и ферарито изръмжа яростно, достигайки сто километра в час за няколко секунди. Другата кола просто нямаше шанс. Джипът се смали до точица и изчезна.
Джена се беше залепила за седалката с все още вдигната блуза.
— Олеле! Пълна лудница! — възкликна тя.
Фара се смееше неистово.
Аврора пийна още една глътка. Без да намалява скоростта, сви по булевард „Сънсет“. Гумите на колата изсвистяха.
— Ало, мадам? — измърмори Фара, събирайки кокаиновите джаджи от седалката и пода. — Някои се опитват да запалят.
След броени секунди паркираха пред „Мазето“. Аврора изглеждаше страхотно в прилепналата си бяла минирокличка, убийствени токчета и крещящи дрънкулки по ръцете. Платиненорусата й къса коса изглеждаше удивително на фона на бронзовия загар. Сините й очи бяха подчертани с очна линия. Останалите момичета, макар и всяка със своя чар, бледнееха пред нея.
Папараците бяха обкръжили заведението. Щом спряха, ордите им атакуваха:
— Аврора! Погледни насам, Аврора! Аврора, насам!
Тя подхвърли ключовете на момчето от паркинга и поведе тумбата към входа.
Купонът беше във вихъра си. Насочи се към ВИП зоната и поръча шотове за всички момичета. Червенокосата сладурана Фара огледа клуба за нашумялата момчешка музикална банда, която очакваха да се появи. Пред обществото момчетата се представяха като добродетелни и невинни, но за едното например се носеше слух, че си падал по изкуствени пениси.
Аврора беше свикнала да я оглеждат. Целият град я познаваше. Британски диджей беше направил ремикс на една от песните на Шерилин Роуз и в момента парчето оглавяваше музикалните класации. Несъмнено тази вечер щяха да го пуснат в нейна чест.
Миналата седмица бяха отпразнували годишнината от сватбата на родителите й. Поради незнайна причина всяка година отбелязваха събитието, купувайки й подарък, сякаш нейното присъствие ги крепеше заедно. Сбъркана работа. Но как да откажеш ферари за двеста хиляди долара? Фара беше права: Том щеше да изпадне в умопомрачение, разбереше ли, че щерка му прескача от купон на купон с новата си кола, но пък не беше нужно да научава. Аврора беше малкото му момиченце и той посрещаше радушно всяка нейна постъпка. Подозираше ли дори къде се намира тази вечер? Не можеше да прецени дали двамата с Шерилин наистина нямаха представа що за живот води, или просто им изнасяше да се правят на разсеяни. Явно си имаха достатъчно грижи, за да се терзаят и за разюзданата си щерка, която имаше навика да си ляга с всичко живо.
В крайна сметка Аврора се озова в скута на олимпийското величие Джакс Джаксън, чийто член прославяха до митични висоти. От настоящото си място не оставаше с такова впечатление. Около врата му висяха масивни ланци, а на ръката му лъщеше часовник от чисто злато, който вероятно струваше повече и от колата й. От другата страна на бара Фара се натискаше с музикалното превъплъщение на младия Исус. Джена, която беше участвала в няколко детски приключенски филма на седемгодишна възраст, но така и не се беше разделила с ненужните килца, танцуваше сред кръг от обожатели. Аврора започваше да се отегчава.
— Що не пропуснем заигравките и направо да те водя вкъщи? — предложи Джакс. Размърда се на дивана и притисна нарастващата си ерекция в задните й части. — Да си спретнем едно частно парти, а?
Аврора не го беше правила с чернокож. Сигурно беше различно… Чувстваше се доста пийнала, но събра сили и скочи от скута му.
— Тръгвам си.
— Ами сега! — подсмихна се Джакс и моментално прехвърли вниманието си към най-близката блондинка. — Е, твоя си работа.
Аврора успя да си пробие път през тълпата, отлепи Фара от „момчето мечта“ и кресна в ухото й, че си тръгва.
— Толкова скоро? А аз как ще стигна до вкъщи?
Дори не си направи труда да й отговори. Това си беше неин проблем. Или си тръгваше с нея, или се оправяше както може.
— Аз оставам — заяви Фара. Исус я хвана за брадичката и шмугна език като плужек в устата й.
На Аврора й беше писнало от подобни сцени. Всеки ден — едно и също: купища купони, купища момчета, купища от всичко. Реши да остави Джена на Фара и излезе.
Навън камерите я нападнаха от всички страни. След секунди колата вече я чакаше и тя скочи вътре. Мамка му! Май беше тъпо да кара в такова състояние. Но забраните й бяха напълно чужди и тя подкара по „Сънсет“. Клепачите й натежаваха и едва усещаше крайниците си.
На път съм да припадна, каза си тя, чу клаксон и блъсна главата си във волана. После всичко потъна в мрак.