Метаданни
Данни
- Включено в книгата
- Оригинално заглавие
- Verkaufe Schloss — verschenke Herz, 2011 (Пълни авторски права)
- Превод от немски
- Горан Райновски, 2013 (Пълни авторски права)
- Форма
- Новела
- Жанр
-
- Няма
- Характеристика
-
- Няма
- Оценка
- 3 (× 7 гласа)
- Вашата оценка:
Информация
Издание:
Заглавие: Аристократичен роман
Преводач: Горан Райновски
Година на превод: 2013
Език, от който е преведено: английски
Издател: ИК „Труд“
Град на издателя: София
Година на издаване: 2013
Печатница: „Бет Принт“ АД
Редактор: Мирослав Бенковски
Технически редактор: Стефка Иванова
Художник: Станислав Иванов
Коректор: Валя Калчева
ISBN: 987-954-398-322-3
Адрес в Библиоман: https://biblioman.chitanka.info/books/1359
История
- — Добавяне
Кара точно наливаше кафе в малки термоси за хората, които им помагаха в работата по замъка, когато Мими влезе в кухнята и се строполи върху пейката до голямата маса.
Кара погледна сестра си. При вида на мъртвешки бледото й лице тя едва не изпусна каната с кафе. Тя седна до сестра си и сложи ръка на нежните й рамене.
— Боже господи, Мими, какво ти е?
Кара не помнеше някога да е виждала сестра си в подобно състояние.
— Той ме е мамил, Кара — с последни сили каза Мими. — Филип никога не ме е обичал. Той само си е играл с мен.
— Филип? — почти извика Кара и поклати глава. — Не вярвам в това, Мими. Той обожава и земята, по която стъпваш. Какво те е навело на тези мисли?
— Графиня Ута ми каза, че е сгодена за него.
Мими не беше на себе си от мъка и разочарование. Всичко, в което беше вярвала и на което се беше надявала, изчезна за миг. Само допреди няколко минути тя беше най-щастливата жена на света. Сега всичко беше загубило смисъл и значение.
— Не вярвам и на дума от това — каза Кара. — Графинята ревнува. Как можеш да приемеш думите й за чиста монета?
— Заради розите — тихо отвърна Мими.
— Какви рози? — попита Кара. Гледайки сестра си, тя имаше чувството, че Мими беше загубила разсъдъка си.
— Когато се срещнахме за първи път, Филип носеше рози и отиваше при графинята. За да й предложи да се омъжи за него.
— Кой ти каза това? Графинята ли? — гневно попита Кара.
Мими кимна.
— Аз й вярвам, Кара. Защо иначе й е носил рози? Мъжете подаряват червени рози на жените, които обичат.
Кара мислено се съгласи с това заключение. Проклетите рози!
— Сигурно има логично обяснение за това — каза тя. — Защо не поговориш с Филип по въпроса?
— Не! — извика Мими. — Няма да говоря с него за нищо! Не искам да го виждам повече!
— Мими, полудя ли? — извика Кара, хвана сестра си за раменете и я разтърси, сякаш за да я накара да си върне разсъдъка. — Не можеш да вярваш на тази графиня. Трябва да говориш с Филип. Ако го обичаш…
— Не го обичам! — гневно извика Мими. — Мразя го!
Мими скочи и излезе от кухнята почти тичайки. След няколко секунди осъзна, че Кара имаше право. Тя трябваше да говори с Филип. Архитектът трябваше да знае колко много го мразеше.