Метаданни
Данни
- Включено в книгата
- Оригинално заглавие
- A Redbird Christmas, 2004 (Пълни авторски права)
- Превод от английски
- Катя Перчинкова, 2017 (Пълни авторски права)
- Форма
- Роман
- Жанр
- Характеристика
- Оценка
- 4,9 (× 7 гласа)
- Вашата оценка:
Информация
- Сканиране
- Silverkata (2018)
- Корекция и форматиране
- NMereva (2022)
Издание:
Автор: Фани Флаг
Заглавие: Чудеса край малката река
Преводач: Катя Перчинкова
Година на превод: 2017
Език, от който е преведено: английски
Издание: първо
Издател: ИК „Бард“ ООД
Година на издаване: 2017
Тип: роман
Националност: американска
Печатница: „Алианс Принт“ ЕООД
Излязла от печат: 8.12.2017
Редактор: Евгения Мирева
ISBN: 978-954-655-801-5
Адрес в Библиоман: https://biblioman.chitanka.info/books/8137
История
- — Добавяне
Асистентката
С напредването на лятото имаше много поводи за оптимизъм. Осуалд продължаваше да се чувства добре, а обядът в чест на Швейцарските точки пожъна голям успех. Дамите от този клуб, които гледаха с известно високомерие на Точките от Лост Ривър по отношение на шевните умения, останаха много впечатлени от ръкохватките и Франсис видя, че умираха от завист заради желираните домати. Не само че обядът мина страхотно, но и Патси беше много щастлива. Тя имаше нова работа.
Понякога Рой организираше малки представления с Джак за училищата в района и за благотворителни църковни базари. Следващия път, когато го помолиха да изнесе представление, Рой попита Франсис дали може да вземе и Патси. Франсис се съгласи, идеята й хареса. След това Рой започна да взима Патси на представленията като своя асистентка. Франсис дори й купи специална рокля на червени райета, която да е в тон с раираното сако и сламената шапка на Рой. Осуалд също ходеше с тях и им помагаше, като подреждаше столовете за публиката. Рой откриваше представленията, като изкарваше Патси до себе си с Джак, кацнал на пръста й.
— Елате да видите Невероятния кардинал от окръг Болдуин! Той ходи, той говори, той пълзи по корем като змия. Единственият питомен кардинал, който знае името си! А сега моята прекрасна асистентка госпожица Патси ще ви направи демонстрация. Джак ли се казваш?
Джак кимаше с глава, сякаш отговаряше на въпроса.
— Той казва „Да“! Невероятно! Но чакайте малко. Сега сигурно си мислите, че глупавата птица не знае кое е ляво, кое е дясно. Уверете се сами!
В този момент Патси вдигаше десния си показалец и Джак кацваше на него.
— Точно така! А сега наляво!
Джак прелиташе на лявата й ръка.
— Удивително! Единственият кардинал в Америка, дами и господа, момчета и момичета, който знае какво съм скрил в ръката си.
Джак минаваше по ръката на Патси, стигаше до рамото й и побутваше с клюн ухото й.
— Какво каза Джак, госпожице Патси? Какъв е предметът?
Рой се привеждаше надолу и Патси му прошепваше на ухо.
— Птицата казва, че държа в ръката си слънчогледови семки!
Рой отваряше длан, в която имаше десетина лъскави черни семки.
— Джак отново позна! Дами и господа, и аз самият не мога да повярвам!
В този момент Патси се правеше, че птицата й е прошепнала още нещо на ухо и подръпваше Рой за сакото. Рой вдигаше ръка и казваше:
— Един момент, дами и господа, птицата отново говори.
Патси отново му прошепваше нещо на ухо.
— Аха! Невероятният кардинал от окръг Болдуин казва, че иска да ви демонстрира уменията си да отгатва. Сега ще скрия различни предмети и ще видим дали е вярно. Госпожице Патси, моля обърнете се с гръб, докато крия предметите.
Патси се обръщаше с Джак в ръка, а Рой демонстративно криеше семена по джобовете си. След това Джак, който, разбира се, беше чревоугодник и обожаваше слънчогледови семки, смайваше публиката, като пъхаше човка в джобовете на Рой и вадеше семките.
След представление децата идваха да поговорят с Патси и Рой забеляза, че тя се притеснява и от тях.
Франсис също беше забелязала това и се тревожеше. Опита на няколко пъти да кани деца у дома, за да си играят с Патси, но и това не помогна. Малката искаше да си играе единствено с Джак. Франсис се чудеше дали преди не са й се подигравали заради куцането. Първия път, когато я изкъпа, остана стъписана колко изкривено е тялото на детето. Надяваше се, че когато наесен Патси тръгне на училище, другите деца няма да й се смеят.