Метаданни
Данни
- Включено в книгата
- Година
- 1972 (Пълни авторски права)
- Форма
- Повест
- Жанр
- Характеристика
- Оценка
- 4,9 (× 7 гласа)
- Вашата оценка:
Информация
- Сканиране, разпознаване и корекция
- NomaD (2017 г.)
Издание:
Автор: Георги Божинов
Заглавие: Караджата
Издание: второ
Издател: Издателска къща „Хермес“
Град на издателя: Пловдив
Година на издаване: 2015
Тип: повест
Националност: българска
Печатница: „Алианс Принт“ ЕООД
Излязла от печат: 03.12.2015 г.
Отговорен редактор: Мартина Иванова
Коректор: Недялка Георгиева
ISBN: 978-954-26-1449-4
Адрес в Библиоман: https://biblioman.chitanka.info/books/3326
История
- — Добавяне
Речник на някои чужди, остарели и диалектни думи
авджия (тур.) — ловец
аджамия (тур.) — неопитен човек
айол (тур.) — ей ти; бе човек; синко
ак-кабзалия (аккапзалия, тур.) с бяла дръжка (нож)
алталък (алтълък, тур., ост.) — турска сребърна монета от 6 гроша
алтън (тур.) — жълтица
анджак (тур.) — тъкмо, именно арамия (харамия, тур., ост.) — хайдутин, бунтовник
аратлик (тур.) — приятел, побратим
аркадаш (тур.) — другар
аскер (тур.) — войска; войник
аслъ (тур.) — наистина, действително
афиф (тур., простонар.) — несериозен, лекомислен; напразен
бабина душица (диал.) — мащерка
баре(м) (разг., тур.) — поне
башибозук (тур.) — нередовен турски войник; нередовна турска войска
башка (тур., диал.) — отделно; другояче, особено, не като другите
беглик (тур.) — данък в натура или пари върху добитъка
белберница (берберница, ост.) Бръснарница
белки(м) (тур.) — дано; може би, вероятно; нима, мигар
беневреци (ост.) — вид тесни панталони от бял шаяк
берекятверсин (тур.) — благодарен съм, благодаря; слава богу
бесовица (диал.) — глутница кучета, които се влачат след разбесувана кучка
бечви (диал.) — вид потури
бикме (диал.) — шнур от вълна или коприна за украса на дреха
билюрчета (тур.) — стъклени чашки
биля (простонар.) — дори, даже
бинбашия (тур.) — началник на 1000 войници
биргьотлии (диал.) — еднодънни потури, тесни и с плитко дъно
блана (диал.) — едра буца пръст (с трева)
блювам (диал., ост.) — бълвам
бракя (диал.) — братя
бранище (ост., диал.) — гора, от която е забранено да се сече
бреца (диал.) — реве пронизително, врещи
бризна — бликна, плисна, пръсна се
брича (диал.) — бръсна
буквам (диал.) — пламвам изведнъж (за огън)
буна (ост., диал.) — размирица, бунт
бурлив (от рус., поет.) — бурен, гръмлив; борбен
буторясвам (диал.) — бутам грубо, събарям, блъсвам
буюр(ум) (тур.) — заповядай
буя (буяя, диал., ост.) — избуявам
бъкъл (бъкел, диал.) — плосък дървен съд за вода;
бъкел не отбира — нищо не разбира
валлаха-билляха (тур.) — за бога, бога ми, ей богу
винчестер (уинчестър, от англ.) — вид пушка
вурун (тур.) — удряй, бий
гевендия (гювендия, тур.) — лека жена
гечинмек (тур.) — поминък, препитание
големшък (диал.) — големичък
горгорбашия (тур.) — главатар, водач на банда
горун — вид планински дъб
гъжва (диал.) — парче плат, увито около фес; чалма
гюмюштепелия (тур.) — със сребърна дръжка; сребро — връх
гюреш (ост., диал.) — вид борба
давранма (тур.) — стой, не мърдай; не се противи
дека (диал.) — къде
декна (декам, диал.) — карам се, викам на някого; хокам, навиквам някого
деликанлия (тур.) — човек с буен нрав, кибритлия
демек (тур.) — значи, тоест, сиреч
дередже (тур.) — състояние, положение
дерменлия (диал.) — риза с широки ръкави, набрани долу
джамадан (тур., ост.) — къса горна мъжка дреха без ръкави, подобна на елек
джанъм (тур.) — душо моя (обръщение към близък човек)
джендемосвам се (простонар.) — махам се, пръждосвам се
джепане (тур., ост.) — бойни припаси
дзвек (диал.) — звек, звънтене, дрънчене
дип (разг.) — в голяма степен, твърде много
дребак (диал.) — гора от ниски, дребни дървета
дъдря (диал.) — дърдоря, бърборя; дрънкам
дърма (диал.) — гъст, непроходим гъсталак от трънливи растения
дюлгерин (ост.) — зидар, строителен работник
дюлгерувам (ост.) — упражнявам дюлгерство
еднаж (диал.) — веднъж
емен-емен (амен-амен, диал.) — просто така, набързо; почти
ерча (диал.) — разигравам (кон); перча се
ефенди (тур.) — господар; господин
жад (поет.) — жажда
жежчава (диал.) — жега, горещина
жижна (жижница, диал.) — трап с дърва, които обгарят, за да стане жар
жъкам (диал.) — бода рязко, жегвам
за акъл парасъ (фраз.) — да се поуча от нещо, което съм сбъркал
замръчка (диал.) — заличава, занемарява, зачерня
заптие (тур.) — някогашен турски стражар
збуна (сбуна, диал.) — много хора
зехирлия (тур., диал.) — който съдържа отрова или е горчив като отрова
зияфет (араб., ост., диал.) — гощавка, гуляй, пиршество
зорлан (зорлен, тур.) — насила, принудително; с усилие, едвам
зурла (зурна, тур., ост.) — вид кларинет
зян (тур., разг.) — загуба, щета
издръсна (диал.) — побягна, офейка
измуля се (диал.) — измъквам се, измушвам се; показвам се, появявам се неочаквано
изтакам се (диал.) — източвам се
изцибря (диал.) — избледнява, бледнее
икиндия (тур., диал.) — времето преди залез-слънце (16–17 ч.); привечер, надвечер
ингилизки (ост.) — английски
калевра (тур.) — плитка кожена обувка
калъч (калъчка, тур.) — извита сабя
катавасия (гр.) — (прен.) безпорядък, суматоха
каф-кибрит (тур.) — кибрит върху книжни изрезки
каяфет (тур.) — външен вид на човек, външност
келеме (тур.) — запустяла нива; измамник, недостоен човек; празноглав човек
климия (нгр., нар.) — дърво, което държи ритлите на кола
коджа (тур.) — голям; доста, много
коландя (коландря, диал.) — грижа се за нещо, стопанисвам имот
колчаклии (ост., диал.) — обшити с гайтан (потури)
кондак (нгр., ост.) — приклад на пушка
коркма (тур.) — не се бой
косор (диал.) — изсечена и поникнала млада гора
костура (диал.) — сгъваем джобен нож
кощилкя (диал.) — костилка
кречове (диал.) — големи дървесни щурци, жетвари, цикади
кузум (тур.) — агънце мое; драги, мили
кукуруз (диал.) — царевица
кунак (тюрк., диал.) — приятел, другар (при кавказките планинци)
кучляк (диал.) — куче (за башибозук)
кючюк (кючук, тур.) — малък
лишасал (диал.) — покрит с лишеи
манда поща (фраз.) — човек, който действа много бавно
матара (тур., диал.) — манерка
махмузи (тур.) — шпори
машаллах (араб.) — браво; както е рекъл господ
меджидия (тур.) — стара турска сребърна монета
меджия (тур., диал., ост.) — доброволен и безплатен колективен труд в помощ на друг, например при жътва, копан и т.н.
митириз (диал.) — бойница; укрепена линия
мурафет (тур.) — умение, сръчност, майсторство
мушия (мошия, рум.) — чифлик, имение
най-паче (ост.) — най-вече
напоточва се (диал.) — проточва се, тръгва един след друг като върволица
нишан (тур., ост.) — мишена, цел; белег, знак
одма (диал.) — веднага, незабавно, тозчас, ей сега
ока (ост.) — мярка за тегло, равна на 1,28 кг
ордия (ост., диал.) — орда, войска
орталък (тур.) — множество хора
освем (диал.) — освен
откройвам се (ост., диал.) — откроявам се
охтика (простонар.) — белодробна туберкулоза
талаш — вид дребно ловджийско куче
папукчийница (тур.) — обущарница
пезевенклер (тур., разг.) — мръсници, негодници, подлеци
пинти(чка) (диал.) — малък сплеснат глинен съд за ракия, плоска
позвеква (диал.) — позвънява, подрънква
постърви се (диал.) — поразпиля се
прашам (диал.) — питам
прогор (диал.) — проникна
просуне (диал.) — промъкне; продъни
пунгия (гр.) — кожена торбичка за тютюн, за прахан и огниво
пусия (тур., ост.) — засада
пъкам (разг.) — има в голямо количество; бъкам, гъмжа
раат (рахат, тур.) — спокоен, безгрижен
разнище (диал.) — горната част на ритла със заострени напречни пръти, използвана при превоз на сено
разришка (диал.) — разръчка, разрови
ръшна (диал.) — обикалям, за да проверя нещо
сабайле (сабахлен, диал., тур.) — сутринта, заранта
сакън (тур.) — по никой начин, в никакъв случай
салтанат (тур., разг.) — разкош, блясък, великолепие
силях (тур.) — кожен пояс с прегради за нож, пистолет
скеля (тур.) — скеле; кей, пристан
солдат (рус.) — войник
сплатя, сплашат (диал.) — сгъвам
срекя (диал.) — щастие, късмет
стръи (диал.) — сламка, слама
стубла (диал.) — кладенец с дървен или каменен обръч
султан-перо — перо на военна шапка при тържествени церемонии
сур (диал.) — светлосив сус (тур.) — млък, спри
съпиням се (диал.) — спъвам се
талим (тур.) — военно строево обучение
телалин (тур.) — глашатай
теслим (тур.) — (тук) предавам се
теферич (тур.) — разходка извън населено място с ядене и пиене
типец — вид жълтуга, многогодишно растение с жълти цветове
тоболица (диал.) — торбичка за тютюн
туна беда (фраз., ост.) — неочаквана, незаслужена, безпричинна беда
тутун (тур.) — дръж
угарисвам (диал.) — изоравам
улувица (улулица, ост.) — нощна птица от рода на совите
урушки (юрушки) — от юрук — турски пастир
филинтра (ост.) — вид дълга пушка
фишек (тур.) — гилза
хаирсъзин (тур.) — непрокопсаник, нехранимайко
халал да ти е (фраз.) — давам/подарявам от сърце
хващам шия (фраз.) — приучвам се на някаква трудна работа; обръгвам на нещо
цер — вид дъб
чабук (гур.) — бързо
чакмак (тур.) — огниво, кремък, спусък; (прен.) пушка
чам (диал.) — лодка
чаталато (тур.) — чаталесто, раздвоено
чауш(ин) (тур.) — турски сержант
чебър (диал.) — дървен съд, подобен на каца
чембер (тур., диал.) — женска кърпа, забрадка
ченгия (тур.) — танцьорка
чепкен (тур.) — дебела горна мъжка дреха
чизми (тур.) — ботуши
чифчия (тур., диал.) — земеделец
чоджум (тур.) — момчето ми
шавар (ост.) — папур, блатно растение
шебек (тур.) — вид дребна маймуна
шишане (тур.) — вид къса тежка пушка с широка цев
шепор (диал.) — чучур
юзбашия (тур.) — началник на 100 души, стотник
юруш (тур.) — атака, щурм
яма (тур.) — грабеж; плячка
янлъш (тур., диал.) — погрешен, сбъркан
ястъклии (тур.) — бухнати (за мустаци)