Произведения
Предговор
Разказ
Биография
По-долу е показана статията за Константин Петканов от свободната енциклопедия Уикипедия, която може да се допълва и подобрява от своите читатели. Текстовото й съдържание се разпространява при условията на лиценза „Криейтив Комънс Признание — Споделяне на споделеното 3.0“.
- Вижте пояснителната страница за други личности с името Константин Петканов.
Константин Петканов | |
български писател и публицист | |
![]() Константин Петканов (фрагмент от обща снимка преди 1939 г.). Източник: ДА „Архиви“ | |
Роден | Константин Николов Петканов
12 декември 1891 г.
|
---|---|
Починал | 12 февруари 1952 г.
|
Погребан | Централни софийски гробища, София, Република България |
Националност | българин |
Учил в | Одринска българска мъжка гимназия |
Семейство | |
Съпруга | Магда Петканова |
Деца | Сълза Петканова |
Константин Петканов в Общомедия |
Константин Николов Петканов е български писател, публицист и академик на БАН.[1] Негова съпруга е поетесата Магда Петканова.
Биография
Константин Петканов е роден на 12 декември 1891 в село Каваклия, Лозенградско в семейството на българския свещеник Никола Костадинов Петканов, взело участие в черковната борба и в Илинденско-Преображенското въстание от 1903. Негов брат е Димитър Петканов. През 1907 година Константин завършва българската мъжка гимназия „Петър Берон“ в Одрин. В от 1910 до Балканската война учителства в Малко Търново, Ениджия – Лозенградско и Бунархисар, Източна Тракия.
Малко преди избухването на Балканската война (1912 – 1913) Петканов се преселва в България и учи славянска филология в Софийския университет. През 1913 постъпва като доброволец в Македоно-Одринското опълчение.
По време на Първата световна война (1915 – 1918) завършва школата за запасни подпоручици в Скопие, чийто началник е полковник Борис Дрангов, и взема участие във войната. След края ѝ (1919 – 1920) Константин Петканов учителства в Созопол, а през 1921 се премества в Бургас. Председател е на музикалното дружество „Родни звуци“ и библиотекар в Общинската библиотека. През 1926 завършва библиотекарски курсове. От 1930 се преселва в София. През 30-те на 20 век сътрудничи на списанията „Златорог“, „Завет“, както и на „Философски преглед“, редактиран от Димитър Михалчев. Трайни следи оставя запознанството и приятелството му с Илия Бешков. Библиотекар на Българо–югославското дружество (1933 – 1934) и член на масонска ложа. [2]
През 1942 е поставена танцовата драма „Нестинарка“ на Марин Големинов по едноименния разказ на Константин Петканов.
След Деветосептемврийския преврат става Директор на културата в Министерството на информацията (1944 – 1947).
Редактор е на списанията „Тракия“, „Балкански преглед“ (от 1946).
Той е един от водачите на Тракийската организация – член и секретар на Тракийския комитет.
През 1945 Константин Петканов става академик на Българската академия на науките. Той е и член на Съюза на българските писатели. В 1949 година става председател на Тракийския научен институт. Умира от инфаркт на 12 февруари 1952 г.
Памет
Личният му архив се съхранява във фонд 1694K в Централния държавен архив. Той се състои от 153 архивни единици от периода 1909 – 1981 г.
Улица в София носи неговото име (Карта).
Той е патрон на Средно училище „Константин Петканов“ – град Бургас.
-
Паметна плоча на Константин Петканов и Магда Петканова
-
Домът им на ул. „Герлово“ № 13 в София
Източници
- Речник на българската литература – Т. 3. София, 1982
- Коларов, Слав. Думи за Константин Петканов. София, 1997
Бележки
- ↑ Алманах на българските национални движения след 1878, Академично издателство „Марин Дринов“, София 2005, с. 468 – 469.
- ↑ Акад. Константин Петканов наричал истината светлина за душата, в. „Сега“, 13 януари 2001 г.
Творчество (по-значими произведения)
Романи
- Без деца (1923)
- Морава звезда кървава
- Жътва
- Златна земя
- Белият вятър на Странджа
- Хайдути
- Преселници (исторически роман)
- Иде от равнината
- Индже войвода
Поеми
- Самодива (1923)
Други
- Тракийски разкази (1923)
- Опасно знание. Публицистика 1944 – 1948. Колекция „Неиздадените“, Книга 1. София: Кралица Маб, 2014 ISBN 978-954-533-137-4
Външни препратки
- Академик Константин Петканов – крупен български писател, белетрист, публицист и общественик Архив на оригинала от 2009-02-06 в Wayback Machine.
- Непроменимият Архив на оригинала от 2011-09-19 в Wayback Machine.
- Библиографски указател на списание „Философски преглед“[неработеща препратка]
- Константин Петканов. Характерни черти на българина.