Книги
Последният Асеновец
Произведения
Асеновци
-
-
1. Солунският чудотворец 5,7
- 1929
-
-
-
2. Дъщерята на Калояна 5,4
- 1936
-
-
-
3. Йоан Асен II 5,5
- 1939
-
-
-
4. Последният Асеновец 5,6
- 1939
-
- Сваляне на всички:
Повест
-
-
Седмият грях 4,6
- 1981
-
Разказ
-
-
Анна Комнина 4,8
- 1981
-
-
-
Асен и Петър 5,5
- 1981
-
-
-
Асеновата колона 5,3
- 1981
-
-
-
В начало бе словото… 5,4
- 1981
-
-
-
Господарката на Киев 5,2
- 1981
-
-
-
Една нощ в Цариград 4,8
- 1981
-
-
-
Искрата на свободата 5,2
- 1981
-
-
-
Най-малкият син 5,4
- 1981
-
-
-
Обсадата на Несебър 5
- 1981
-
-
-
Последният вожд 5,6
- 1981
-
-
-
Хан ювиги Тервел 5,4
- 1981
-
-
-
„1444 година“ 5,2
- 1981
-
- Сваляне на всички:
Биография
По-долу е показана статията за Фани Попова-Мутафова от свободната енциклопедия Уикипедия, която може да се допълва и подобрява от своите читатели. Текстовото й съдържание се разпространява при условията на лиценза „Криейтив Комънс Признание — Споделяне на споделеното 3.0“.
Фани Попова-Мутафова | |
Портрет на писателката от М. Юрукова. | |
Родена | 16 октомври 1902 г. |
---|---|
Починала | 9 юли 1977 г. |
Професия | писател, преводач |
Националност | ![]() |
Активен период | 1924 – 1972 |
Жанр | исторически романи |
Тема | история на България по време на Второто българско царство |
Известни творби | „Солунският чудотворец“ (1930) „Дъщерята на Калояна“ (1936) |
Съпруг | Чавдар Мутафов |
Деца | Добри Мутафов |
Фани Попова-Мутафова в Общомедия |
Фани (Стефанка) Добрева Попова-Мутафова (1902 – 1977) е българска писателка, преводачка от италиански език и общественичка.
Биография
Фани Попова-Мутафова е дъщеря на генерал Добри Попов. Племенница на генерал Стефан Нерезов. До 12-годишна възраст живее със семейството си в Италия, където баща ѝ следва и завършва Военната академия в Торино. Там тя учи в начално училище, взема уроци по италиански и пиано. В София завършва полукласическия отдел на Първа девическа гимназия през 1922 г. и същата година се омъжва за Чавдар Мутафов. Приета е да следва философия в Софийския университет, но заминава със съпруга си за Германия, където учи пиано в Мюнхенската консерватория (1922 – 1925) и слуша лекции по история на изкуството. През 1925 г. семейството се завръща в България.[1] В периода 1925 – 1927 г. е член на литературния кръг „Стрелец“. Има син – Добри Мутафов, внучка – Фани Добрева-Турмачка.
Дебютира с разказ през 1924 г. Първите ѝ книги са посветени на мистичния подвиг на майчинството и жената. Най-крупното ѝ творческо дело е четирилогията „Асеновци“. Със своите над 35 книги, издадени до 1944 г., тя е най-популярната писателка в България. Поетът Кирил Христов казва за нея: „Най-високият връх, достигнат от българската жена, който напълно я изравнява с мъжа, този шеметен връх се казва Фани Попова-Мутафова. Нейните исторически романи я поставят на нивото на най-големите писатели в този жанр в световната литература.“
Избрана е за член на ПЕН клуба в България през 1932 г.[2] По време на Втората световна война се увлича по националистически идеи и пише публицистика, възхваляваща победите на Тристранния пакт и Обединението на Българските земи.
След деветосептемврийския преврат през 1944 г. изпада в немилост. Изключена е от Съюза на българските писатели заедно с редица други творци. Арестувана е и изправена пред шести състав на т. нар. народен съд.[3] Осъдена е на 7 години строг тъмничен затвор и 10 хиляди лева глоба за „антиболшевизъм“, „прогерманска дейност“ и „великобългарски шовинизъм“.[4] След 11 месеца престой зад решетките (13 октомври 1944 –8 септември 1945) е помилвана и излиза на свобода поради тежката астма, от която боледува, и след застъпничествата на баща си.[5] През 1950 – 1951 г. отново е затворена и следствена, считана „като опасно за държавната сигурност лице“. Въдворена е в ТВО лагер край с.Ножарево.[4]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f9/Fani_Popova-Mutafova_and_Chavdar_Mutafov.jpg/250px-Fani_Popova-Mutafova_and_Chavdar_Mutafov.jpg)
В публикуваните посмъртно „Дневници“ на писателя Йордан Вълчев се твърди, че Фани Попова-Мутафова е написала романа „Време разделно“, но заради забраната ѝ да публикува след 9 септември 1944 г., го е дала на Антон Дончев[6].
След като през 60-те години на XX век комунистическият режим се ориентира към „патриотична“ идеология, Фани Попова-Мутафова е в известна степен реабилитирана. Налагат ѝ да се разкае за „грешките“ си, за да излезе поправеното издание на „Дъщерята на Калояна“ през 1962 г. Принудена е насила да внесе поправки също в „Солунският чудотворец“ и в „Йоан Асен ІІ“.
През 1972 г., по повод 70-годишнината ѝ, е наградена с орден „Св. св. Кирил и Методий“ І степен.[7]
„Последният Асеновец“ е преиздаден след смъртта ѝ без поправки. Последната ѝ книга е биографията „Д-р П. Берон“ (1972).
В периода 2007 – 2009 г. четирилогията „Асеновци“ излиза за пръв път след Втората световна война с автентичния си текст, като са отстранени всички насилствено наложени добавки и поправки.
Умира на 9 юли 1977 г. в София.
Произведения
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c7/Fani_Popova-Mutafova.jpg/250px-Fani_Popova-Mutafova.jpg)
- Жени (1927)
- Жената на приятеля ми (1929)
- Солунският чудотворец (1929/30)
- Недялка Стаматова (1933)
- Зарко и хвърчилата (1934)
- Огледало, нимби и цветя (1934)
- Велики сенки (1935)
- Дъщерята на Калояна (1936)
- На кръстопът (1937)
- Приказки за Крали Марко (1937)
- Христо Ботев (1937)
- Йоан Асен (1938/39)
- Последният Асеновец/Боянският майстор (1939)
- Княгиня Мария-Луиза (1939)
- Събрани творения. Том 1 – 10. С., Ив. Коюмджиев, 1941 – 1943:
- 1. Легенди (1941);
- 2. Велики сенки (1943);
- 3. Разкази – 1 том (1941);
- 4. На кръстопът (1941);
- 5. Солунският чудотворец (1942);
- 6. Дъщерята на Калояна (1942);
- 7. Йоан Асен ІІ (1943);
- 8. Боянският майстор/Последният Асеновец (1943);
- 9. Разкази – 2 том (1943);
- 10. Недялка Стаматова (1942).
- Новата българка (1942)
- Червената мантия (1943)
- Д-р П. Берон (1972)
- Когато бяха малки (1979)
- Асеновци. В 4 т. (2007 – 2009)
Вижте също
Бележки
- ↑ Ташев, Андрей. Фани Попова-Мутафова // Речник на българската литература след Освобождението. dictionarylit-bg.eu.
- ↑ Официално писмо от ПЕН-клуба в България до Фани Попова-Мутафова за избирането й за член на клуба // rodensud.archives.bg. Шести състав на Народния съд, ЦДА, фонд 1449, опис 1, а.е.161, л. 218.
- ↑ Шести състав на Народния съд в София. Подсъдими и документи за тях // narodensud.archives.bg.
- ↑ а б Златева, Ани. Във въртележката на политическите страсти (1941-1951) и премълчаното за Чудотворката - Фани Попова-Мутафова // ebox.nbu.bg.
- ↑ От Осанна до Разпни го - Фани Попова-Мутафова и Чавдар Мутафов // mecumporto.org. Архивиран от оригинала на 2022-01-06. Посетен на 2022-01-06.
- ↑ Инна Пелева, „Български писателки – формули на неуспеха“, Електронно списание LiterNet, 8 февруари 2009, № 2 (111).
- ↑ Указ № 2508 от 28.Х.1972 г.
Източници
- Владимир Цачев. Фани Попова-Мутафова умря в пълна мизерия. В: Блиц, 23 ноември 2011
- Катя Кузмова-Зографова. Как не бива да се пишат биографични книги днес. В: Литературен форум, бр. 5 (428), 26.09.-02.10.2000 г.
- Мирослава Георгиева. Пренаписване на авто/биографиите: Фани Попова-Мутафова. В: Култура, бр. 16, 19.04.2002 г.
- Цвета Трифонова. Писатели и досиета (2004).
- Йордан Вълчев. Дневниците на писателя дисидент (2004), стр. 304 – 308.
- Петър Величков. Автентичната версия на „Солунският чудотворец“. Предг. в: едноим. роман (2007).
- Петър Величков. Автентичната версия на „Дъщерята на Калояна“. Предг. в: едноим. роман (2008).
- Петър Величков. Роман за мъдрия, съгрешил цар Йоан Асен ІІ. Предг. в: „Йоан Асен ІІ“ (2009).
- Петър Величков. Краят на четирилогията „Асеновци“. Предг. в: „Последният Асеновец/Боянският майстор“ (2009).
- Ани Златева. Писателският съюз „Иван Вазов“ 1941 г. и конюктурните метаморфози на историческите факти. (За Фани Попова-Мутафова и народния съд, 1945 г.). В: Научни трудове, т. 1, кн. 1. Пловдив, изд. Пловдивски университет, 2006, с. 479 – 499.
- Павлова, Лалка, Асеновци и българската държавност в тетралогията на Фани Попова-Мутафова: монография. София: Бълг. писател, 2019. 371 с. : с ил., к.
Външни препратки
- От и за Фани Попова-Мутафова в Своден каталог НАБИС – национален каталог на академичните библиотеки в България
- Произведения на Фани Попова-Мутафова в
Моята библиотека
- Красимира Даскалова, Автор, общество, цензура. Щрихи към персоналната генеалогия на Фани Попова-Мутафова (PDF)
- Архивни материали на Фани Попова-Мутафова и критически текстове за нея, проект „Българската литературна класика – знание за всички. Неизвестни архиви и културни контексти“
- Андрей Ташев, „Фани Попова-Мутафова“, Речник на българската литература след Освобождението, Институт за литература на БАН
|