АНДРЕ БРЬОТОН

ВЪЗРАСТ

Превод от френски: Стефан Гечев, 1987

chitanka.info

Сбогом, зора! Излизам от гората, пълна с призраци,

поемам пътища като горящи кръстове.

Изгубен съм за благославящите листи.

Без процепче е август — като копа сено.

Недей забравя изгледа, вдишвай пространството,

развинтвай машинално пушеците.

Ще избера едно несигурно и оградено място.

Ако е нужно, ще прескачаме чимшири.

Провинцията с бегонии нагорещени бъбри и подрежда.

Нека да се събират кротко на глутница грифоните

при къдравите дипли на полите!

Де да я търся, при чешмите? Напразно се надявам

на стъклената й огърлица…

Очи, застанали пред ароматен грах.

* * *

Колосаните ризи върху стола. Копринената шапка

открива с блясъци преследването ми.

Човече… Огледалото за тебе отмъщава

и победен, с мене се отнася като свалена дреха.

Мигът пристига и се хлъзга по плътта.

О, къщи, освобождавам се от сухите огради.

Трус! Мекото легло се радва на венците.

Стигни поезията, която те изморява,

от площадката на стълбата.

(„Заложна къща“, 1919)

ЗАСЛУГИ

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.

Table of Contents

Заглавна страница

Основен текст

Заслуги