ПОЛ ВЕРЛЕН

SPLEEN

Част 0 от „Песни без думи“

Превод от френски: Кирил Кадийски, 1994

chitanka.info

Розите — всички бяха червени,

черен бе целият гъвкав бръшлян.

Скъпа, от твоите дребни измени

пак съм отчаян и пак — изтерзан.

Бе прекалено синьо небето,

въздухът — сладък, прибоят — зелен.

Все се страхувам — ах, да не бе то! —

бягство жестоко ти криеш от мен.

И от бръшляна чувствам умора,

и от чемшира, от всички треви,

и от полето, и от простора,

не и от тебе, от тебе — уви!

ЗАСЛУГИ

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.

Table of Contents

Заглавна страница

Основен текст

Заслуги