НИКОЛА М. НИКОЛОВ

ТАЙНИТЕ ПРОТОКОЛИ

chitanka.info

Ако искате да разсърдите хората, лъжете.

Ако желаете да ги озлобите, кажете им истината.

Посвещавам:

На всички добри хора от всички народи и от всички вероизповедания. Надявам се, че като ви казвам истината, не ви ставам враг…

Sergius A. Nilus

Victor E. Marsden

Знанието е натрупване на факти, а мъдростта е използуването на знанието.

Без факти няма знание, а без знание няма мъдрост.

МЪДРОСТИ

Свободен е само образованият и осведоменият човек.

Който отказва свобода за другия, не я заслужава за себе си.

Основният камък на свободата на човека е абсолютната свобода на печата да засяга обществени въпроси.

Често, за да се отбранява, човек намразва, но ако е по-силен, той няма да използва това оръжие.

Омразата е смърт. Кой иска да бъде гроб!

В политиката парите са майчиното мляко.

Не сте променили мнението на човека, ако сте го накарали да мълчи.

Когато богатствата са събрани, хората са пръснати, когато богатствата са пръснати, хората са събрани.

Честта е за убития, защото той не е убиец.

Майката на Юда Искариотски по-малко ли е обичала сина си, отколкото Дева Мария — Исус?

Човекът е потомък на всеки цар и всеки роб, живели преди него.

Велик човек наистина е, който не подчинява и не се подчинява.

ЦИТАТИ

Не съм съгласен с това, което казват, но ще защитя с живота си правото ви да го кажете.

К.Талентаер

На света има много комични неща, между тях и представата на белия човек, че е по-малко див от другите диваци.

Марк Твен

Който има пари, има в джоба си и тези, които нямат нищо.

Лев Толстой

Едно убийство никога не е изменяло историята на света.

Бенжамин Дизраели

Нищо не е незаконно, ако сто бизнесмени решат да го направят.

Ейдрю Янг

Да се ограничи пресата, значи да се оскърби народът, а да се забрани на хората да четат някои книги — това е равносилно да се обявят за глупци и роби.

Клод А. Хелвециус

Всяка изгорена книга просвещава света.

Ралф Емерсон

Всеки деспотизъм трябва да се смята за психично заболяване, а всяко поддържане на цензура трябва да се счита за въпрос на ненормална психика.

Теодор Шрьоде

Всички знаем, че книгите горят, но знаем също, че не се унищожават с огън.

Франклин Рузвелт

ИЗЯВЛЕНИЯ НА ИЗВЕСТНИ ЕВРЕИ

Неотдавна нашият народ даде на света нов пророк. Той има две лица и носи две имена: едното е Ротшилд — лидер на всички капиталисти, а другото е Карл Маркс — апостол на тези, които искат да унищожат всички останали.

Блументал

Judisk Tidskrift, 57

Sweden, 1929

Марксизмът е модерната форма на еврейското пророчество.

Райнхолд Нибур

Реч пред Еврейския институт по религия

New York, October 3, 1934

Някои го наричат марксизъм. Аз го наричам юдеизъм.

Равин Стефан С. Вайс

The American Bulletin

New York, May 15, 1935

Ние сме един народ независимо от привидните различия, които причиняват раздор и пукнатини между американската и съветската демокрация. Ние сме един народ и не е в наш интерес Западът да освобождава Изтока, защото, освобождавайки тези поробени народи, Западът несъмнено ще лиши еврейството от източната половина на неговата световна сила.

Хаим Вайсман

World Conquerors, p. 227, by Louis Marschalco.

Joseph Sueli Publishers

London, 1958

Марксизмът, за който вие казвате, че е най-жестокият противник на капитализма, е свещен за нас по простата причина, че той е една от необходимите ни противоположности. Тези два полюса ни принадлежат, и ние сме тяхната ос.

Болшевизма и интернационализма утвърдихме ние. Тези две доктрини принадлежат на две социални системи. Те са единни в намерението си да променят света — отгоре чрез контрол на богатството, и от долу — чрез революция.

Еврейски банкер от The Compt de Saint Aulaire

in Geneve Conte la Paix

Libraire Plan, Paris, 1936

Аз не съм американски гражданин с еврейска вяра. Аз съм американец от шестдесет и три години, а съм евреин от 4000 години.

Равин Стефан С. Вайс

Идеалите на болшевизма са в хармония с много от възвишените идеали на юдеизма. Фактите от Болшевишката революция са неоспорими — извънредно много евреи са болшевики.

Jewish Chronicle, London, 1919

Евреите в Русия са изцяло виновни за революцията.

The pioneers of the Russian Revolution, p. 250

Stanley, Paul and C. London, 1918

Болшевишката революция в Русия беше работа на еврейския ум, на еврейското недоволство, на еврейското планиране, чиято цел бе да се създаде „нов ред в света“. Това, което се извърши така превъзходно в Русия благодарение на еврейството, трябва чрез същата умствена и физическа сила да стане действителност в целия свят.

The American Hebrew. New York, September 10, 1920

Международната революция и международните финанси работят заедно и много усърдно. Те са двата фронта на еврейския интернационал. Оттук следва, че съществува ционистка конспирация срещу всички нации.

Rene Groos

La nouveau Mercure, Paris, May, 1927

Ако развитието на човешката история не тръгне по посока на комунистическия интернационализъм[1], еврейският народ е обречен на гибел.

Джордж Меирлен

Stalin, Trotsky, or Lenin, p. 414. New York, 1937

Ние трябва да разберем, че най-мощното оръжие на нашата партия е поддържането на расистко напрежение. Чрез поставяне на расовия проблем в съзнанието на черните народи, че те от столетия са били потискани и угнетявани от белите, ние ще можем да ги моделираме и да ги насочим към Програмите на комунистическите партии. В Америка ще се стремим към една прикрита победа. Ние не само ще противопоставим черното малцинство на белите, но и ще внушим на белите чувство за вина и отговорност пред черните. Ще помогнем на черните да се издигнат във всички нива на живота — в професията, в спорта, в развлеченията. Получили престиж, черните ще бъдат в състояние да встъпват в брак с бели и ще започне процес, който ще накара Америка да работи за нашата кауза.

Израел Коен

A Racial Program for the Twentieth Century, 1912

Congressional Record, p. 8557, New York, 1957

Ние живеем в много добре организирана държава на социализма. Държавата е всичко: личността е от значение само дотолкова, доколкото допринася за благоденствието на държавата. Собствеността на личността е нейна само дотогава, докато държавата не се нуждае от нея. Личността трябва да поддържа своя живот и своите притежания до поискване от държавата.

Бернард М. Барух

The Knickerlocker press

Albany, New York, August, 1918

Евреите можеха да имат Уганда, Мадагаскар и други места за установяване на еврейско Отечество, но те не искат нищо друго освен Палестина. Не защото водата на Мъртво море, като се изпари, ще произведе пет трилиона долара от металоиди и метали на прах; не защото под земята на Палестина има петрол двадесет пъти повече, отколкото резервите на двете Америки заедно, а защото Палестина е кръстопътя между Европа, Азия и Африка. Защото Палестина е истинският център на изградената световна политическа система и стратегически център за световен контрол.

Наум Голдман,

президент на World Jewish Congress

Нашите бащи постигнаха границите, които бяха признати при подялбата на Палестина. Нашата генерация постигна границите от 1949 г. След шестдневната акция успяхме да стигнем Суец, Йордания и Голанските възвишения. Това не е края! След настоящото прекратяване на огъня ще има и други. Те ще се разпрострат зад Йордания и до Ливан, а може би и до централна Сирия.

Ген. Моше Даян

Световното ционистко движение е голям бизнес. В първите две десетилетия след раждането на Израел в 1948 г. то вкара в страната 4 милиарда долара. След 1967 г. с арабско-израелската война ционистите прибраха само за две години други 730 милиона долара. В тази 1970 г. движението се мъчи да събере 500 милиона долара. Готлиб Хамър, шефът на акцията за събиране на пари, казва: „Когато се лее кръв, парите също се леят“.

Лаурънс Мозер

National Observer, May 18, 1970

Ние, евреите, които сме били избрани за спасители на света, днес не сме нищо друго освен прелъстители на света, негови унищожители, негови подпалвачи, негови палачи.

Проф. д-р Оскар Леви, London

Ние, евреите, сме унищожители, и ще останем такива завинаги. Всичко, което ще направите за нас, няма да задоволи нуждите и потребностите ни. Ние винаги ще разрушаваме, защото се нуждаем от един наш свят.

Морис Самуел

Jon Gentiles, p. 155

Harcourt, Brace, 1924

Често се споменава, че юдеизмът е движещата сила на комунизма. Това не е нищо ново, то се знае и е съвсем естествено… Не може ли да се предположи, че юдеизмът ще стане разрушителен елемент в държавите, в които винаги са го преследвали? Вродената склонност към интрига, към хитрост, към конспирация, и почти непостижимото търпение, с което очакваме часа на отмъщението, са характерните черти на „предопределения народ“.

Проф. Ф. А. Осендовски

The Nineteenth Century and After, p. 29

London, January, 1926

Вие все още не сте започнали да преценявате дълбочината на нашия грях. Ние сме натрапници. Ние сме разрушители. Ние ви отнехме вашия естествен свят, вашите идеали, вашата съдба, и си играем с вас. Ние сме в дъното не само на последната голяма война, но и на всяка друга по-голяма революция във вашата история. Ние сме носители на раздори и смут във вашия личен и обществен живот. Ние все още продължаваме да правим това. Никой не може да каже кога ще спрем. Кой знае каква велика и славна щеше да бъде вашата съдба, ако ви бяхме оставили сами на спокойствие.

Маркус Ели Раваж

Century magazine

February, 1928

Най-доброто средство да се предотврати израждането на властта в деспотизъм е да бъдат информирани хората, за да разберат и да преценят точно фактите, които историята им представя.

Томас Джеферсън

[1] днес космополитизъм — б.а. ↑

ВЪВЕДЕНИЕ

Главната цел на тази книга сте вие, читателите, вашето благополучие и бъдещето на децата ви.

Аз знам, че сте целенасочено дезинформирани от едно общество, което си служи с лъжа и измама до такава степен, че ви е невъзможно да различите истината от неистината. Това, което разбирам, разбират и много други хора по света, но разликата между мен и тях е, че аз не се страхувам да поема отговорността да опиша това, което виждам.

Има хора, които не желаят вие да знаете това, което искам да ви кажа. Те се опитаха много пъти да ме спрат да говоря за него. Годините, прекарани в лагери и затвори, побоищата и гаврите са единствените ми ордени за откровеност към вас. Зная много добре, че никой не е спечелил, казвайки на хората истината.

Желанието ми е и вие да бъдете информирани за света, в който живеете, и сами да направите своите изводи и заключения.

Животът ми премина в много приключения, произшествия и инциденти. Щом съм още жив, трябва да приема, че нещо ме е пазело! Да, аз, който не вярвам в предопределената съдба, казвам това. Аз, който не вярвам в случайности…

Не вярвам в теорията, че една поредица от събития без всякаква връзка помежду си трябва да определя бъдещото развитие на света и личната ни съдба. Съвсем ясно е, че тези, които притежават властта и богатствата, са се свързали заедно и провеждат един дългосрочен план, който да насочи бъдещето ни в желаната от тях посока. Аз се опитвам да защитя принципите, в които вярвам, а именно оцеляването на семейството ми и на човешкия род, без да бъде манипулиран и контролиран.

Играе се една необикновено голяма игра на шах, на такова високо равнище, което не сме в състояние да си представим — и за нещастие в тази игра ние сме пионките. А в шаха пионките обикновено се жертват заради някакво предимство.

Историята доказва, че всички войни са предварително планирани. Независимо коя страна ще загуби войната, „Елитът“ винаги печели. За него печалбата е всичко, и единствено тя е от значение. При всички случаи народите на двете воюващи страни са губещите. Аз съм може би един от малкото хора, които още вярват в събуждането, а мнозинството понастоящем се намира едва ли не в летаргичен сън. Правя всички усилия да прогоня апатията, която е обхванала човечеството. До преди 30 години и аз спях дълбок сън. В никакъв случай няма да оцелеем, ако все още живеем с фалшиво написана история. На всяка цена истината трябва да се разбере, ако искаме да бъдем част от бъдещето. Истината трябва да надделее, независимо кого ще засегне. Тя трябва да бъде казана, за да подсигурим съществуването си. Това е най-важното за нас. „Новият ред в света“ е вече на нашия праг и чука на вратата ни.

Да се разчита на фалшиво поднесеното ни минало е самоубийство. С апатичност си подсигуряваме само робството. Да научим истината и тогава да реагираме е единственото средство за оцеляването ни. Страхувам се за младежта, която вече плаща за нашите грешки.

— Аз вярвам в една Висша Всемогъща Сила, която е сътворила света.

— Аз вярвам в Конституцията на Съединените Американски Щати — една от най-демократичните и справедливи в света.

— Аз вярвам и поддържам българската Търновска конституция, на която съм дал свещената си клетва да я пазя и защитавам от външни и вътрешни врагове. И възнамерявам да изпълня тази клетва.

— Аз вярвам, че всеки човек без принципи е едно нищо, и приживе е умрял като личност.

Още от ранна възраст и до днес съм имал възможността да контактувам с не малко умни българи — политици и учени, както и с много чужденци. Обиколих доста държави, а от 24 години живея в САЩ, чийто социален и политически живот, мисля, че опознах добре.

Най-трудното за мен беше да разбера, че така нареченият капитализъм е задкулисно свързан със социализма и комунизма — нещо, което читателите ми много трудно бяха разбрали и приели.

Така както не може да се отрече личният патриотизъм и лоялност на повечето американски политици, така и не може да се отрече, че историята открито обвинява много от тях и — други световни лидери в манипулиране на света за сметка на шепа привилегировани хора. Тъй като не съществува друг начин и възможност да се помогне на Човечеството, използвам единствения възможен — да го накарам да бъде бдително към предателството и измамата, които се извършват днес в света. Принципите на свободата, човешкото достойнство и националната независимост са узурпирани от малцина високопоставени лица, които управляват целия свят.

През 1990 година написах книгата „Световната конспирация“, която се прие много добре от средната класа в САЩ, Англия, Канада, Австралия и много други страни. Получавам хиляди благодарствени и насърчителни писма. Чете се и от Международната еврейска федерация в Канада, която непрекъснато изпраща искания за нови бройки от книгата. Тя бе издадена и в България на български език. Получи се малко непонятна за мен реакция на няколко некомпетентни евреи и на един български историк. В български вестници се появиха няколко статии, изпълнени със злобни нападки и без каквито и да са обосновани критики.

На 27 ноември 1991 година в 20 ч. бях приятно изненадан да видя и чуя по 10-ти канал на Американската телевизия изказвания на известния еврейски деец и писател Ели Вайзел — носител на Нобеловата награда за мир. Изказването му напълно подкрепи моите твърдения, че обикновената средна класа е жертва на много по-малобройната от нея „висша класа“. Според г-н Вайзел дори само две седмици преди победата на съюзниците над Германия в концентрационните лагери са били вкарани десетки хиляди евреи. Негови са думите:

„Къде бяха Рузвелт и Чърчил, които с положителност са знаели кога ще настъпи победния ден? Не беше ли редно те да предупредят еврейството да бяга и да се укрие за десетина дни, вместо да се предава и да отива на заколение“.

Той каза някои истини, които предизвикаха дълбокото ми уважение към него:

„Да намерим истината без сила и жестокости. Ние сме човечни само когато сме слаби. Никога не са били убити в света толкова хора по такъв педантично планиран начин.

Омразата е естествено човешко чувство! На всяка цена нещо трябва да се направи, за да се премахне“.

Този човек, попаднал едва 13-годишен в лагера „Аушвиц“, е видял със собствените си очи смъртта на баща си, на майка си, на сестра си и на повечето от близките си роднини, и е успял да преодолее това общочовешко чувство — омразата. Може би много хора няма да му повярват, но аз почувствах, че той е искрен, и му вярвам. Аз също не мразя никого от тези, които са ме преследвали и тормозили и са ми причинили много мъки и страдания. Само ги съжалявам!…

Ако всички разсъждават като писателя Ели Вайзел и като много други културни и начетени евреи, нямаше да напиша тази книга за Протоколите на ционските мъдреци и ционизма — отричани от здравия разум, който евреи като Вайзел притежават. Книгата ми не се отнася за тях или за всички тези, които са пострадали — те единствени много добре знаят истината. Към тях — моите искрени симпатии.

ЦИОНИЗЪМ

Думата е производна на Цион — името на един от двата хълма на старял Ерусалим. След като цар Давид превзема крепостта Цион, той я прави своя столица. Не е ясен произходът на името, но то най-често е употребявано от пророците и поетите и носи емоционално-религиозен смисъл поради важността на Ерусалим като царски град и град на храма. Връх Цион е мястото, което Йехова (Яхве) — богът на Израел, е обитавал, в което е властвал и в което е настанил за цар Давид. Израилтяните никога не забравят Цион, тъй като според техния бог Йехова спасението им ще дойде оттам. Името на Цион много често се среща в Стария завет, както и в християнската литература, и се сочи като райски и световен град на християнската вяра.

От XIX-то столетие названието ционизъм се дава на движението, което се бори за създаването на Национален дом на евреите в Палестина — Hevrew Eretz Jsrael (Земята на Израел). Въпреки че ционизмът започва по-открито да се разпространява през XIX в. в Източна и Централна Европа, той всъщност е продължение на една много стара национална привързаност на евреите към Палестина, датираща още от Средните векове.

През XIX-то столетие евреите в Европа, предимно в Източна Европа и особено в Русия, живеят като обособени общества със собствен език, религия, бит и култура, както и със самостоятелна икономическа структура. По това време те не притежават равни по закон политически права с руснаците. Това става причина голяма част от евреите да емигрират в Западна Европа и в САЩ. Малка част еврейски младежи заминават за Палестина, където изграждат земеделски колонии, които успяват да просъществуват благодарение на моралната и материална помощ на барон Едмонд де Ротшилд от Париж.

Преди Първата световна война в Европа започва антисемитско движение. Центърът му е в Австрия. По това време там живее и работи журналистът Теодор Херцел, който е стигнал до заключението, че единственият начин евреите да заживеят нормален живот е да се съсредоточат на една територия. Той е човекът, който оформя ционизма като политическо движение със световно значение, и става негов неуморим организатор и пропагандатор. През август 1897 година се е състоял Първият ционистки конгрес в Базел, Швейцария[1]. Изработена е Първата конституция на ционисткото движение. Нейната основна цел е пръснатите по света евреи да създадат своя собствена държава в Палестина, осигурена и защитена от техни — еврейски обществени закони. Виена става център на движението, а от всички държави Англия е единствената, която подкрепя Херцеловата идея и за тази цел предлага на ционисткото движение 6000 кв. мили ненаселена земя в Уганда. Това предложение се отхвърля на Седмия ционистки конгрес в 1905 г., който отказва каквато и да е колонизация извън Палестина. През 1904 г. Теодор Херцел умира. По това време ционисткото движение обединява малко евреи. Сред еврейските общности по света е съществувала голяма опозиция на движението. Значителна част от евреите са настоявали да си останат по местата в държавите, в които живеят. В същото време започва подем и на религиозното движение — юдеизма, по отношение на който Ционизмът се обявява за неутрален. Еврейските земеделски колонии в Палестина започват да нарастват. В 1914 г. там вече са се заселили над 90 000 евреи. Извънредно благоприятно за развитието на ционистките планове повлиява Балфурската декларация от 2 ноември 1917 г. Англичаните по политически съображения искат да привлекат в Палестина по-голяма маса от еврейския народ, като по този начин подсигурят приближаването си до Суецкия канал, респективно до Индия, и по тази причина подкрепят ционистките инициативи. През 1925 г. еврейското население в Палестина вече наброява 108 000[2], а само десет години по-късно, в 1935 г. — 300 000. Притежаваната от евреите земя от 177 кв. мили през 1914 г. нараства през 1936 г. на 500 кв. мили, а Тел Авив, бивше предградие на Яфа, вече наброява повече от 100 000 жители. Арабите започват да се страхуват от превръщането на Палестина в еврейска държава, в която те да се окажат малцинство на собствената си земя. Дейците на ционисткото движение са тези, които успяват да убедят арабите, че единствената им цел е да образуват нова модерна Палестина, в която палестинците — араби и евреи, ще живеят приятелски.

Арабите многократно въстават срещу ционизма и английската официална политика на арабска подкрепа, докато неофициално англичаните помагат на ционистите. В отговор на разрастващия се и укрепващ се ционизъм възниква антисемитското движение.

През Втората световна война гонението на евреите в Европа ги сплотява и ги принуждава масово да я напуснат и се заселят в Палестина или в САЩ. Разделят Палестина между араби и евреи, а Ерусалим става международен град. Мечтата на ционистите да имат своя държава в Палестина става реалност.

Икономическото съществуване на Израел се основава на навременното навлизане на милиарди долари, подарени от евреи, живеещи в САЩ, от американското правителство, както и от репарациите, получени от Германия.

Опозиция срещу ционизма сред евреите винаги е съществувала. Тя продължава да съществува и днес. Поддържам напълно ционисткото движение в смисъла, в който го интерпретира Британската енциклопедия: тежненията и идеята на евреите, както на всеки друг народ, да се борят за осъществяване на националните си интереси и създаване на собствена държава. Разбира се, това в никакъв случай не трябва да става за сметка на друг народ, какъвто в случая е палестинският. Възниква друг въпрос: ционизмът наистина ли цели да събере на едно място евреите, пръснати по света?… На този въпрос дават отговор Протоколите на ционските мъдреци, които преведох от английското им издание и които тук предоставям на читателя.

Думата протокол произлиза от двете гръцки думи proto (пръв) и kolla (лепило), което ще рече един свободен лист, залепен върху официален документ. В конкретния случай Протоколите са като чернова на плана за действие на еврейските лидери. В различни периоди от еврейската история е имало много такива чернови, но изключително малко от тях са видели бял свят.

Мисля, че за да станат по-ясни някои неща, трябва да се спра, макар и накратко, на юдеизма. Юдеизмът е обяснен и описан от големия еврейски учен Мойсей Менделсон[3]. Той го характеризира така:

„Юдеизмът не е религия. Той е религиозен закон“.

Основната трудност да се пише нещо по еврейския въпрос е свръхчувствителността към този въпрос както на евреи, така и на неевреи. Съществува едно смътно чувство, че дори и откритото използуване на думата евреин е някак си неуместно. Най-учтивите и изискани думи за това понятие в миналото са били „хабро“ и „семит“. По-късно обаче тези понятия са критикувани и отхвърлени като неточни. Впоследствие еврейските мислители се спират на хубавата стара дума евреин. Тази дума не е епитет, тя е старо и почтено име, носещо определено значение през всички периоди на човешката история в миналото, в настоящето и в бъдещето. Евреите са извънредно чувствителни, когато се разглеждат и обсъждат техни въпроси, особено от неевреи. Те предпочитат всичко засягащо ги да бъде забулено в мълчание. Ето защо неевреите обикновено избягват да засягат каквито и да са еврейски въпроси. Подобна ситуация доказва, че съществува някакъв проблем, който трябва да бъде обяснен.

По цял свят съществува еврейски въпрос. В миналото най-изразен е бил в Русия, а днес той още продължава да съществува в републиките от бившия Съветски съюз. Независимо от факта, че евреите са само 2% от населението на Земята, те с комбинативността си контролират обществения живот не само в Русия, но и в САЩ, Германия, Австрия и в още много други държави, и точно в това се състои еврейският въпрос — в контрола, упражняван от тях върху целия свят.

По времето на Версайския договор евреите присъстваха в тайния съвет на „четиримата големи“. Днес те присъстват във върховните съдилища, в Съвета на Белия дом и във всички световни финансови организации, навсякъде, където може да се използва някаква власт или сила. Те са абсолютно навсякъде, и то по върховете. Евреинът притежава нюх, инициативност и пробивност, които като че ли автоматично го изкачват на върха, вследствие на което той става по-бележит и биещ на очи от представителя на който и да било друг народ. И точно оттук започва еврейският въпрос: как обикновено евреинът без голяма съпротива достига до най-високите места; какво го поставя там; защо той е поставен там; какво прави там; от какво значение е за света именно той да бъде там. Ето това поначало е еврейския въпрос, отговорът на който е или проеврейство, или антисемитизъм.

Като следствие от факта, че евреите дълго време са били разпръснати по света и все още са, те са привикнали постоянно да мислят за себе си, само за себе си. Сега, когато вече имат собствена държава, следва да помислят и за останалите хора, за цялото човешко общество. Да се върнат назад и да видят колко безпомощни са били самите те срещу антисемитските тълпи В Русия, в САЩ, както и в целия свят бедният евреин е този, който страда заради вината на богатия експлоататор от своя народ.

Световното еврейство ще си направи най-голямата услуга като спре да крещи без повод и по всякакъв повод — антисемитизъм! За уважение са всички народи в света и аз съм твърдо убеден, че всеки народ има право на държава и на съществуване, защото пред Всевишния народите са равни.

Въпросът се състои не в това, че между световните финансови магнати има евреи, а в това, че абсолютно всички, които контролират света, са евреи. Поставя се въпросът за явление, което за съжаление създава не особено благоприятна обстановка за повечето евреи, които нямат нищо общо с тези по върховете, за обикновените хора от еврейския народ. И понеже, както казах, Световното управление е съставено единствено от евреи, въпросът неизбежно засяга този забележителен народ.

Международната еврейска мафия управлява света не само защото евреите са извънредно богати — те притежават и много по-големи предимства — те носят търговските, финансови и майсторски способности на своя народ, лоялност и солидарност помежду си, каквито никой друг народ не притежава. Това е народ, издържал на извънредно силния натиск да бъде унищожен, народ, който стриктно съблюдава всички природни закони, чието нарушаване е в основата на неимоверно голямото смесване между етносите, народ, който излиза и се издига от миналото с две действително големи традиционни морални и древни стойности — монотеизъм и моногамия. И тази съвкупност от мисъл, вяра и обичаи не може да го промени, да го направи нещо друго. Евреинът е евреин, и докато живее със своите непристъпвани традиции, той ще си остане евреин. И винаги ще има самочувствието, че да бъдеш евреин, означава да принадлежиш на по-висш народ.

Категорично отхвърлям общоприетото твърдение, че този голям еврейски успех не се дължи само на качествата им. В търговията евреинът е по натура много по-бърз, по-проницателен и по-инициативен от другите и преуспява по-бързо, а бавният честен търговец постоянно се съмнява в почтеността на преуспелия. Връзката, която съществува между самите евреи, липсва между хората в останалите народи, ето още едно голямо преимущество на еврейската общност.

Евреите твърдят, че не са обичани по следните причини: религиозни предубеждения, икономическа завист, социална антипатия и др. Не мисля, че съществува религиозно предубеждение по отношение на евреите, докато икономическата завист наистина съществува поради това, че цялата световна финансова система се контролира от евреи, и техните решения са станали общи икономически закони. Именно икономическата завист обяснява някои от антиеврейските настроения. Колкото до социалната антипатия — безспорно е, че в света ненавижданите неевреи са много повече от ненавижданите евреи.

Теодор Херцел, основателят на ционисткото движение, заявява: „Ние сме един народ“[4], като подчертава, че еврейският въпрос е политически въпрос. В своя предговор към „Еврейската държава“ той казва:

„Аз мисля, че разбирам антисемитизма, който в действителност е много сложно явление. Аз го разглеждам повече от еврейска гледна точка, отколкото през призмата на страха от омразата.“

По въпроса за еврейския народ, съпоставен с другите народи в света, д-р Херцел пише:

„Когато потъваме, ние ставаме революционен пролетариат — подвластни служители на революционни партии; когато се издигаме, тогава се увеличава страшната мощ на нашата кесия.[5]“

Еврейският комунизъм и ционизъм се оформиха почти ръка за ръка. Ционистката партия изигра основополагаща роля за установяването и за узаконяването на еврейската държава в Палестина. След всичко, което обяснявам по-горе, не съм съгласен с твърдението на Херцел, че еврейската нация се държи заедно и е свързана тясно поради единствената причина — общия неприятел, който е целият останал нееврейски свят.

Херман Бернщайн пише в „Американ Хиброу“ (American Hebrew) от 25 юни 1920 г.:

„Преди около година един представител на американското Министерство на правосъдието ми предостави препис на текст от професор Нилус, озаглавен «Еврейската опасност», и поиска моето мнение за тази работа. Той ми каза също, че текстът е превод от руска книга, публикувана през 1905 г. и по-късно забранена от Ционисткия конгрес в Базел. Той изразява мнението, че някои американски сенатори, които видели преписа, били смаяни, че виждат проектоплан, който е бил изготвен преди много години, че болшевизмът е бил замислен от евреите, които чрез него са целели да разстроят света!“

Тъй като документите обикновено се съхраняват, предполагам, че този документ и днес се намира в архивите на американското Министерство на правосъдието. С този въпрос американското правителство се е заело малко по-късно в сравнение с много други държави, които вече са притежавали документа. Екземпляр от руска публикация на Протоколите е бил депозиран в Бритиш мюзиъм още на 10 август 1906 г.

Документът е публикуван и в Англия — от Ейр енд Спотсвууд (Eyere end Spotswoode), официалната печатница на Британското правителство. Въпреки твърдението на ционистите, че Протоколите са дело на някой криминален престъпник или на някой луд човек, правителствата на много държави са им обърнали наистина сериозно внимание и са си направили необходимите изводи. Общественото мнение е било силно шокирано и книгата се е предавала от ръка на ръка, а настървеността, с която ционистите са отричали Протоколите, още повече навежда на мисълта за тяхната автентичност.

Интересът към Протоколите е действително оправдан, защото те неминуемо пораждат въпросите: имат ли евреите организирана система; каква е тяхната политика; как са работили и са успели досега?

Авторът на тези Протоколи не е някакъв луд или някакъв престъпник, а един изключително умен и предан на своите хора и своята вяра човек.

В момента Протоколите будят извънредно голям интерес в цял свят, защото те още са в сила. Анонимността им ме намалява тяхното значение, така както например не намалява стойността на една неподписана картина, когато в нея е вложен дълбок смисъл и майсторство. Не съществува никакво съмнение, че Протоколите по същността си са една световна програма, и в случая името на автора не е от значение. Тази програма се изпълнява успешно от 1000 години насам и резултатите й са налице. Тя се покрива напълно с предначертаното в Протоколите, които са били четени от д-р Херцел на тайни заседания. Оповестената в Протоколите програма е била прокарвана и се изпълнява твърдо и последователно не само във Франция, но и в цяла Европа и най-явно и резултатно в САЩ. И това е неопровержимо доказателство за ционисткото авторство на Протоколите. Подробното анализиране на тези Протоколи разкрива тяхната крайна цел — установяване на световна автокрация — диктатура. Намеренията на тази програма не са срещу аристокрацията, не са срещу капитала, не са и срещу правителствата, напротив, усилията й са за обединяване на аристокрация, капитал и методология на управлението за изпълнение на плана. Той е насочен срещу всички неевреи в света — така наречените гои. Най-ценните им помощници за осъществяване на плана са т.нар. либерали, народното „либерално“ движение, всякакви подривни философии в религията, в икономиката, в политиката и в семейството, които се поощряват с единствената цел — да разлагат обществената солидарност.

Протоколите никога не казват „ние, евреите, ще направим това“, а гласят: „гоя ще бъде накаран да мисли и да направи тези неща“. От тях лъха цинична студенина като от наказателни съдебни документи. Тези Протоколи са били предназначени не за масите и за обикновеното еврейство, а за високо подготвени, изпитани и посветени лица от висшите кръгове. По всичко личи, че разсъжденията са изразявани само във вид на беседи и речи и че това са бележки, които си е водил някой, който ги е слушал. Едни от тях са по-дълги, докато други — съвсем кратки… Тяхната цел не е била да се приеме някаква нова програма. Протоколите са чисто информативни и по-скоро се отнасят до програма, която вече е в процес на изпълнение. Те не съдържат никаква покана за участие или за даване на нови идеи и мнения. В тях се обявява, че разисквания, обсъждания и промени са нежелателни.

В първия Протокол срещаме думите „свобода, равенство и братство“ между хората — думи, повтаряни много пъти и не донесли нищо добро на Човечеството. Спомнете си Френската революция, където са използвани най-често — те бяха мотото на революцията, и какво спечели френският народ? Обедня, разсипа благоденствието си и унищожи личната си свобода. Така че евреите са прави, като твърдят, че в природата не съществува равенство.

В Протоколите е отбелязано какво е трябвало да се направи, какво е направено до момента и какво остава да се направи. Заявеното е наистина ужасяващо, що се отнася до тайните сили, движещи обществения живот, и още по-ужасяващо със съдържащото се в него съзнание и разбиране за надмощие.

Наистина нелогично изглежда обяснението, че това може да бъде дело само на луд човек. Тези Протоколи са идеология и план за осъществяването й. Отделно стои въпросът морални ли са, или не. Бих бил много доволен, ако всеки евреин прочете Протоколите.

Крайно време е хората да знаят и да разберат как масите, също като овцете, се поддават на влияние и въздействие, което не разбират. Повече от сигурен съм, че след като хората разберат първопричината и първоизточника на тези Протоколи, всички критики срещу гоите, изложени в тях, няма да бъдат повече валидни.

Предварително направената програма дава успешни резултати, и много от нейните по-важни фази са вече действителност. Хората трябва да знаят това. Те трябва да се събудят, да бъдат предупредени. Трябва да се повлияе на чувствата им, както се препоръчва в плана, отразен в Протоколите — това е един от техните методи. Единственото средство за противодействие е да осветлим хората за съдържанието им.

Трябва да се знае, че Протоколите най-често се четат от евреи. Попитах известен професор от Портландския щатски университет за причината, поради която те се четат така настойчиво от всички евреи и отговорът му ме изненада приятно;

„Ние проверяваме нещата, които водят до подозрение върху нашите имена“.

Това ясно показва, че мнозинството, средната еврейска класа, която скъпо заплати с кръвта си при холокоста, не е съгласна, няма нищо общо с тези, които се опитват да въведат „нов ред в света“, който да служи само на техните интереси. Колко от „големите“ се пожертваха за еврейската кауза? Нито един. Докато те винаги са жертвали еврейските маси за своя лична изгода, и то не само през Втората световна война, а и винаги преди това. Виенският Ротшилд бива задържан от Гестапо и още на следващия ден е посетен в килията си лично от Химлер — дясната ръка на Хитлер, и след като му предлага цигари, го запитва дали охраната се е държала прилично с него. И колкото и невероятно да изглежда, на другия ден Ротшилд и неговият доверен прислужник получават паспорти и с германска охрана заминават за Швейцария. Какво означава това — в същия момент, в който според официалните еврейски данни милиони евреи биват най-жестоко избивани, техният Първенец и ционистки водач Ротшилд с германска охрана преминава границата на Австрия на път за Швейцария?! По подобие на Ленин, който с брониран влак през финландската граница бе прехвърлен в Русия, за да оглави болшевишката революция.

Еврейският народ чака много отдавна истински лидери, които да го освободят от опеката на самоналожилите му се господари в областта на религията и на политиката. Най-големите неприятели за самоосъзнаването на евреите са тези, които се облагодетелстват от еврейското закрепостяване, и това са групите, които следват американския ционистки еврейски комитет и политическите равини. Когато истинският еврейски лидер се издигне, ще бъдат пометени всички тези егоисти, себелюбци, интриганти и безсърдечни еврейски водачи, чийто единствен идеал е да „прибират“ вместо да творят.

И между самите евреи има разделение. Те не всички са евреи, както се наричат днес. Макар и да не се дава голяма гласност, вътрешни борби съществуват отдавна. Между евреите има един татарски клон, който няма нищо общо с израелския народ. Съществуват и други евреи от нееврейско потекло, които напълно се различават от някогашните израилтяни — юдеите. Досега всички разновидности на еврейството са държани заедно, защото еврейските първенци се нуждаят от тълпи от хора с по-ниско положение, които да провеждат тяхната световна програма.

Нека видим как Протоколите идват в Русия. В 1884 г. дъщерята на един руски генерал — г-ца Юстина Глинка[6], е работела в Париж по събиране на политическа и информация, която предавала на генерал Оргевски[7] в Петербург. За тази цел тя наела един евреин — Жозеф Шорст[8], член на масонската ложа Мизраим в Париж. Един ден Шорст й предложил документ от много голямо значение за Русия срещу 2 500 франка. Сумата е получена от Петербург и е заплатена срещу документа, който е предаден на г-ца Глинка. Тя изпратила френския оригинал, придружен с руски превод до Оргевски, който от своя страна го предал на началника си генерал Шеревин за представяне на царя. Шеревин, който бил под опеката на много богати евреи, не го предал, а го „загубил“ в архивите[9].

По това време в Париж излиза една книга върху руския дворцов живот[10], която не се харесва на царя. Той нарежда да се открие истинският автор. Преднамерено[11] авторството бива приписано на г-ца Глинка, и при завръщането си в Русия тя бива осъдена на изгнание в собственото й имение в Оред. Г-ца Глинка дава копие от Протоколите на маршал Алексей Сухотин, който от своя страна ги показва на двама свои приятели — Степанов и Нилус. Степанов ги напечатва и ги пуска в обръщение в 1897 г. Проф. Сергей А. Нилус ги публикува най-напред в Царское село в 1901 г. в книга със заглавие „Великото в малкото“. Скоро след това — на 10 август 1906 г., приятел на Нилус, Ж. Бутми, депозира едно копие от книгата в Бритиш мюзиъм. По същото време чрез евреи[12], работещи в руската полиция, Нилус се сдобил с ръкописа на проведените тайни заседания на ционисткия конгрес в Базел от 1897 г., които напълно съответствали на Протоколите.

През януари 1917 г. Нилус подготвя второ издание, което е подредено, подкрепено документално и предадено за публикуване лично от него. Преди обаче то да излезе от печат през март 1917 г., при идването си на власт Керенски нарежда всичко с автор проф. Нилус да бъде унищожено. В 1924 г. професорът бива арестуван от ЧК в Киев, репресиран и съден. Съдът, чийто председател бил евреин, излиза със следното обвинение:

„Нанасяне на неизмерима вреда на еврейството с публикуването на Протоколите“.

Освободен за няколко месеца, той бива отново задържан в ГПУ за около 2 години и изпратен на заточение във Владимирска област, където умира на 13 януари 1929 г.[13]

Друг човек, който превежда Протоколите от руски на английски език, е кореспондентът на английския вестник „Morning Post“ Виктор Марсден. Революцията от 1917 г. го заварва в Русия, откъдето продължава да описва съвсем честно и точно събитията по онова време. Многогодишният му престой в Русия, както и оженването му за рускиня му помагат да научи добре руски език. Много скоро след това е арестуван и изпратен за две години в затвора „Петър и Павел“. По дипломатически път е освободен и екстрадиран в Англия като английски поданик, където незабавно започва да превежда Протоколите от един запазен там екземпляр на руски език, намиращ се и днес в Бритиш мюзиъм. Когато Виктор Марсден бил към края на превода, той става специален кореспондент в свитата на Негово Височество Уелския принц, и след една обиколка из страната с принца Марсден умира скоропостижно и съвсем мистериозно. Кратките анотации, поставени над Протоколите, са лично негово дело. Те дават възможност да се добие по-ясна представа за съдържанието на всеки от Протоколите.

С превода си на английски език Марсден прави голям принос за английски говорещия свят. Това е първият английски превод на Протоколите от събранията на ционските мъдреци. В текста им се срещат думите „агентура“ и „политически“, които и носят специфичен смисъл.

Под агентура се разбира цялата система от агенти и агенции, използвана от Старейшините, състояща се било от членове на племето, било от техни нееврейски оръдия. Под политически Марсден не разбира само управленческите органи, а цялата политическа машина.

[1] Encyclopaedia Britanica, Т. XI, 1973–1980, стр. 460. ↑

[2] Encyclopaedia Britanica, Т. XVII, 1973, стр. 169. ↑

[3] Encyclopaedia Britanica, Т. XVII, 1973, стр. 169. ↑

[4] Ционските Протоколи, Виктор Марсден, стр. 20. ↑

[5] Ционските Протоколи, Виктор Марсден, стр. 6. ↑

[6] Руска националистка, която доброволно събира сведения, насочени срещу Русия. ↑

[7] Секретар на министъра на вътрешните работи генерал Шеревин (Ционските Протоколи. (англ.) Виктор Марсден). ↑

[8] Жозеф Шорст избягва от Париж в Египет, където (според френските архиви) бива мистериозно убит. Протоколи, (англ.) Виктор Марсден, стр. 100. ↑

[9] Генерал Шеревин — министър на вътрешните работи на Русия. Едва след 1896 г. след смъртта си завещава на цар Николай II мемоарите си, които съдържат Протоколите. ↑

[10] Книгата е била публикувана под авторски псевдоним „Граф Василий“, докато истинският й автор е била г-жа Жулиета Адам, която е ползвала материали, доставени й от принцеса Демидова — Сан Донато, от принцеса Радзивил от други руснаци. (The Protocols by Emissary Publication, 1990 г., стр. 100) ↑

[11] B руската тайна полиция е имало много евреи. По същото време в нея е служил евреинът Мануилов, който е наклеветил г-ца Глинка. (Омразният и отвратителен характер на Мануилов е описан в Мемоарите на М. Палеолог) — The Protocols by Emissary Publication, 1990 г. ↑

[12] Едни от най-видните са Ено Азев и Е. Фрем, който е бил равин — умира в 1925 г. в един манастир в Сърбия, където се подслонява и скрива. Той е казвал на останалите калугери, че намерените Протоколи са само малка част от еврейските планове за управляване на света, както и че това не изразява напълно омразата, която те питаят срещу всички неевреи. Protocols of Zion, Emissary Publication, стр. 101). ↑

[13] Supra, част I, стр. 34. ↑

СИМВОЛИЧНАТА ЗМИЯ НА ЮДЕИЗМА

Протокол номер 3 от 1905 г. започва със споменаване на Символичната змия на юдеизма. В заключението си към изданието на Протоколите проф. Нилус дава следните интересни обяснения за този символ: според документите на тайния еврейски ционизъм Соломон и други еврейски учени още в 929 г. пр. Хр. са размишлявали върху план за мирно завоюване на целия свят от Цион.

С течение на времето този план бил детайлно разработен и завършен от евреи, които са се стремили активно към реализирането му. Тези мъдри старейшини са решили чрез мирни средства да покорят света за Цион с проницателността и с хитростта на змията. Тя е символ: главата й представлява инициаторите на плановете за еврейско ръководство, а тялото — еврейския народ. Ръководството винаги се е пазело в тайна, дори и от самия еврейски народ. Когато тази змия навлезе в сърцата на другите народи, с които се срещне, тя подкопава и поглъща цялата власт на техните държави. Предречено е, че змията все още трябва да върши своята работа, да се придържа стриктно към предначертания план, и след като проникне в Европа, да я обкръжи и да й нанесе зашеметяващ удар. След това по същия начин да нанесе такъв удар и на целия останал свят. И това покоряване на другите страни трябва да бъде постигнато по финансов и икономически път.

Връщането на главата на змията при Цион може да стане само след като силата на всички монарси в Европа и в света намалее до такава степен, че навсякъде да настъпят икономически кризи, унищожение и гибел. Те трябва да се докарат до пълна духовна деморализация и обществена корупция главно чрез съдействието на еврейските жени, представящи се като французойки, италианки и т.н. Те биха могли да бъдат най-сигурните разпространители на безнравствеността и безпътицата в живота на държавните мъже и културния елит на нациите.

Една карта показва хода на символичната змия както следва: Нейният първи етап в Европа е бил в 429 г. пр.Хр. в древна Гърция по времето на Перикъл, когато змията най-напред започва да чопли и да подкопава властта и силата на тази страна. Вторият етап е бил в Рим по времето на Август малко преди началото на новата ера. Третият — в Мадрид по времето на Карл V в 1552 г., четвъртият — в Париж около 1790 г. по времето на Людовик XVI — френската буржоазна революция, която описвам подробно в „Световната конспирация“. Петият етап е в Лондон от 1814 г. нататък — след падането на Наполеон. Шестият — в Берлин, в 1871 г. след Френско-пруската война. Седмият — в Петербург, над който главата на змията е надвесена при годината 1881-ва. На всички тези държави, през които змията е преминала, тя е успяла да разклати основите на националното, политическо и икономическо устройство. Също и забележителната по своята сила Германия не прави изключение. Англия и Германия в икономическо отношение едва преживяват, но само докато Русия, към която са насочени всички нейни усилия през 1905 г. — времето, през което е направена картата бъде завладяна от змията. Тя не съдържа по-нататъшния ход на змията, но стрелки сочат към Москва, Киев и Одеса. Сега ни е много добре известно до каква степен тези три града са били центрове на активното ционистко движение. Константинопол е показан като последния пункт от курса на змията, преди да се завърне в Ерусалим.

ТЕРМИНЪТ GOYOM — ГОЯ

Той означава езичник или неевреин. В превода на Протоколите Марсден го запазва от началото до края.

В Русия веднага след Болшевишката революция притежаването на книгата е било достатъчно за незабавното разстрелване на собственика й.

По-долу специални таблици дават съотношението по националности на членовете на съветските комитети. В целия съветски административен апарат ционистите–масони доминират най-малко с 2/3, а в някои комитети стигат до 97%. Това съотношение показва кой направи болшевишката революция и в какви ръце е била съветската власт, фактът, че само да притежаваш тази книга в Съветския съюз е било страшно престъпление, говори за автентичността на Протоколите.

Един от най-осведомените хора за събитията в Русия преди революцията, по време на революцията и след нея е кореспондентът на „Таймс“ Роберт Уилтон, който е живял в Русия и там е получил образованието си. В книгата си „Последните дни на Романови“, издадена на френски, той дава списъка на хората, управлявали Русия през 1918 г., по националности. В английския превод на същата книга този списък е умишлено изпуснат.

Това са страниците 136,137 и 138 от същия автор (Роберт Уилтон):

Централен комитет на болшевишката партия, учреден през 1918 г.:

Улянов (Ленин), Бронщайн (Троцки), Алфелбаум (Зиновиев), Лури (Ларин), Урицки, Володарски, Розенфелд (Каменее), Луначарски, Смидович, Янкел (Свердлов), Накхамкес (Стеклов).

Всички гореспоменати са евреи — 11, Кириленко — руснак — 1. Напоследък се доказа, че и Ленин е от еврейски произход.

Всички евреи на високи постове и членове на ЦК са си сменили имената с руски.

СЪВЕТ НА НАРОДНИТЕ КОМИСАРИ:

Длъжност

Фамилия

Националност

Председател

Улянов (Ленин)

евреин

Външни работи

Чичерин

руснак

Националности

Джугашвили (Сталин)

осетинец

Земеделие

Протиян

арменец

Икономика

Лури (Ларин)

евреин

Хранителен контрол

Шлихтер

евреин

Армия и флот

Бронщайн (Троцки)

евреин

Държавен контрол

Ландер

евреин

Държавна собственост (имоти)

Кауфман

евреин

Труд

В. Шмид

евреин

Социална помощ

Е. Лилина (Книгисен)

еврейка

Обществено образование

Луначарски

руснак

Религии

Спицберг

евреин

Вътрешни работи

Алфелбаум (Зиновиев)

евреин

Народно здраве

Анвелт

евреин

Финанси

Изидор Гуковски

евреин

Преса

Володарски

евреин

Избори

Урицки

евреин

Емигрантство

И. Щайнберг

евреин

Емигрантство (помощник)

Савич

евреин

Емигрантство (помощник)

Засловски

евреин

От 22 членове: 1 руснак, 1 осетинец, 1 арменец, 19 евреи.

Следва списъкът на членовете на

ЦЕНТРАЛНИЯ ИЗПЪЛНИТЕЛЕН КОМИТЕТ:

Фамилия

Националност

Свердлов (председател)

евреин

Аванесов (секретар)

арменец

Бруно

латвиец

Бреслау

латвиец

Бабчински

евреин

Бухарин

руснак (женен за еврейка)

Вайнберг

евреин

Гейлис

евреин

Гинзбург

евреин

Данишевски

евреин

Щарк

германец

Сакс

евреин

Шейнман Ердлинг

евреин

Лацис

евреин

Ландер

евреин

Луначарски

евреин

Петерсън

руснак

Питерс

латвиец

Рудзутак

латвиец

Розин

евреин

Смидович

евреин

Стучка

евреин

Накхамкес (Стеклов)

евреин

Созоновски

евреин

Скритник

евреин

Бронщайн (Троцки)

евреин

Теодорович

евреин

Ландауер

евреин

Линдер

евреин

Волах

чех

Диманщайн

евреин

Енукидзе

грузинец

Ерман

евреин

Жофе

евреин

Карклин

евреин

Книгисен

евреин

Розенфелд (Каменев)

евреин

Алфелбаум (Зиновиев)

евреин

Кириленко

руснак

Красиков

евреин

Каприк

евреин

Каул

латвиец

Улянов (Ленин)

евреин

Териан

арменец

Урицки

евреин

Телехкин

руснак

Фелдман

евреин

Фрикман

евреин

Сурпупа

украинец

Чафчавадзе

грузинец

Шейкман

евреин

Розентал

евреин

Ешкенази

евреин

Карахан

караим

Роз

евреин

Собелсон (Радек)

евреин

Шпихтер

евреин

Школини

евреин

Шклиански

евреин

Левин (Правдин)

евреин

Всичко 61 членове, от които: 4 руснаци, 5 латвийци, 1 германец, 2 арменци, 1 чех, 2 грузинци, 1 караим, 1 украинец, 44 евреи.

Следва списъкът на

ИЗВЪНРЕДНАТА КОМИСИЯ (ЦК) В МОСКВА:

Фамилия

Националност

Дзержински (президент)

поляк

Питърс (подпредседател)

латвиец

Шкловски

евреин

Кхейфис

евреин

Зейстин

евреин

Размирович

евреин

Кринберг

евреин

Кхайкина

еврейка

Карлсън

латвиец

Шауман

латвиец

Леонтович

евреин

Якоб Голдин

евреин

Галперщайн

евреин

Книгисен

евреин

Лацис

латвиец

Антонов

руснак

Делафабр

евреин

Циткин

евреин

Роскирович

евреин

Ж. Свердлов

евреин

Биезенски

евреин

Блюмкин

евреин

Александрович

руснак

И. Модел

евреин

Рутенберг

евреин

Пинес

евреин

Сахс

евреин

Дейбол

латвиец

Сайсун

арменец

Дейлкенен

латвиец

Шиленкус

евреин

Джансън

латвиец

Ривкин

евреин

Либерт

евреин

Фогел

германец

Закис

латвиец

Ж. Свердлов е брат на председателя на Централния изпълнителен комитет.

Блюмкин и Александрович са физическите убийци на граф Мирбах.

Всичко 36 членове, от които: 1 поляк, 1 германец, 1 арменец, 2 руснаци, 8 латвийци, 23 евреи.

От 1918 г. до 1938 г. повечето от ръководителите на болшевишка Русия са чужденци, предимно евреи. Няма комитет или комисариат, в който те да не са били болшинство с най-малко 75%.

Според официална информация от Русия в 1920 г. от цялата болшевишка администрация (545 членове) 447 са евреи, което представлява огромен процент в сравнение с еврейското население в Русия по същото време — около 8 милиона души, или само 4%.

Централният комитет на Комунистическата партия в Москва през 1936 г. се състои от 56 членове, от които 53 са евреи, а останалите трима — женени за еврейки.

Следва списъкът:

Женени за еврейки: Сталин(осетинец), С. Лобов и В. Осински (руснаци). Останалите 53 са евреи: Балицки, Бауман, Варейкис, Гамарник, Ежов, Заленски, Кабаков, Каганович, Кнорин, Литвинов, Мануилски, Носов, Пятницки, Аазумов, Рухимович, Риндин, Хитаевич, Чудов, Шверник, Аихе, Ягода, Якир, Яковлев, Грядински, Камински, Уншлихт, Еулин, Калманович, Бейка, Зифринович, Трачтер, Битнер, Канер, Лео Крихман, Лепа, Лозовски, Позерн, Дерибас, Стривски, Н. Попов, Шварц, Вегер, Мехлис, Угаров, Благонравов, Розенголц, Серебровски, Щайнгарт, Павлуновски, Соколников, Бройдо, Полонски, Вайнберг.

СПИСЪК НА БОЛШЕВИШКИТЕ ПОСЛАНИЦИ ПРЕЗ 1935–1936 Г.

Държава

Фамилия

Националност

Англия

Майски

евреин

Франция

Потемкин

руснак

Германия

Суриц

евреин

Италия

Щайн

евреин

САЩ

Троянски(женен за еврейка)

руснак

Япония

Юренев

евреин

Турция

Карахаин

арменец

Белгия

Рубинин

евреин

Норвегия

Якубовиц

евреин

Швеция

Александра Колонтай

рускиня

Румъния

Островски

евреин

Гърция

Кобецки

руснак

Латвия

Бородовски

евреин

Летиния

Карски

евреин

Финландия

Азмус

евреин

Швейцария

Багозки

евреин

Уругвай

Минкин

евреин

Още по-очебиещо е положението в съветския Съвет на цензурата през 1935 г. в Москва. В него не влиза нито един руснак или представител на друга националност. Всички членове са 100% евреи.

Много от руснаците започват да се оплакват помежду си, че болшевиките работят за юдеизма. Анархистите предприемат по-смела стъпка. Започват да правят научни и литературни събрания, на които известният анархист Лев Чорни обяснява, че болшевиките не са истински социалисти или комунисти, а са евреи, които работят тайно за юдеизма. Всички анархистични клубове в Москва и Петроград са унищожени по най-жесток начин. Дори сградите им са разрушени с оръдия, а членовете им — избити.

След Първата световна война (1919–1920 г.) за евреите настъпват предсказанията на техния месия: Русия попада изцяло в техни ръце. Унгария е под управлението на Бела Кун; Австрия — под опеката на Ото Бауер, който дълги години ръководи външната и вътрешната политика на страната. Източна и Южна Европа, Северна и Южна Африка са тяхна Ханаанска земя, както и цяла Америка.

Още през 1929 г., веднага след отстраняването на Троцки, Сталин постепенно започва да премахва неговите привърженици, повечето от които са евреи. Много са избити, а други са в затворите. Янкел, главата на политическия отдел на армията, е убит. Евреинът генерал Якир също е убит. Ягода е в затвора, а още много други изчезват, като на тяхно място застават руснаци. През 1938 г. повечето от старите ръководители, генерали и политици на болшевишка Русия са изправени пред съда за предателство, шпионство, измяна на родината, и са ликвидирани от Сталин. Много историци, критици и писатели твърдят, че Сталин прави тази голяма чистка единствено от страх да не го свалят от власт. Това действително е една от причините. Но той е имал достатъчно време да види и разбере какво става около него, и че самият той е попаднал несъзнателно в мрежата на това Световно невидимо управление и е станал негова пионка, затова прави опит да се отърве от опекунството му. И той, както много други преди него, не преценява добре силата на противника си. В потвърждение на това е загадъчната му смърт през март 1953 г.

Вярно е, че Сталин е бил груб и страхлив, но не е бил глупав, както го представяше международната работническа преса. Настъплението на чуждите интелектуалци по време на революцията и след това го плаши. Неслучайно той отново отваря вратите на руските православни църкви, когато германците са пред Сталинград, и апелира към Матушка Русия. Сталин официално заявява, че руската култура не трябва да изчезне.

Идвайки на власт, Никита Хрушчов напълно отрича Сталин и специално чистката след 1930 г. Кой е Хрушчов? Няколко дни преди отстраняването му от власт той имал 4-часова среща с Рокфелер. Предполага се, че неговият „бос“ му е наредил да се оттегли без съпротива.

А ето какво казва и Хенри Форд за Протоколите в интервю, публикувано в „Ню Йорк Херълд“ на 17 февруари 1921 г.:

„Единственото изявление, което мога да направя във връзка с Протоколите, е, че те напълно съответстват на това, което става и в момента. Те са писани преди 16 години и напълно съвпадат с положението в света и днес“.

Тези Протоколи документират изказванията на водачите на ционизма пред много тесен кръг от съмишленици. Те откриват плановете за действие на ционистите, разработени от векове, и редактирани от самите старейшини. От време на време в течение на столетия някои от тайните на старейшините са били разкривани и публикувани, но това не е попречило на осъществяването на плановете им.

Много изказвания на Теодор Херцел, както и на неговия наследник Хаим Вайсман, потвърждават автентичността на Протоколите. Така например във вестник „Джуиш гардън“ от 8 октомври 1920 г. Вайсман казва:

„Едно благотворно покровителство, което Господ е установил в живота на евреина, е че го е разпръснал по цял свят“.

Това твърдение ще го срещнете в Протокол номер 11. Друго изказване на Херцел за начина, по който трябва да се постъпи с английската аристокрация, публикувано в „Джуиш кроникъл“ на 14 юли 1922 г., се открива в Протокол номер 6.

Забележителното съответствие между тези изказвания и Протоколите показва, че мъдрите старейшини действително съществуват, както и че Хаим Вайсман знае всичко за тях. Протоколите доказват, че желанието за „национален дом“ в Палестина е само камуфлаж, и че то е една от най-малките частички от истинските намерения на ционистите. Протоколите доказват още, че световното еврейство няма намерение да се установи в Палестина или в каквато и да е конкретно обособена държава.

Няколко екземпляра са били скрити и разпратени от Русия в други държави, където Протоколите са били публикувани. В Германия — от Gottfried Zum Beek (1919 г.), в Англия от The Briton (1920 г.), във Франция — от Mgr. Jouin в „La revue Internationale des Societes secretes“ и от Urbain Gothier в La vieille France, в САЩ — от Small Manard and Co. Boston (1920 г.) и от The Beckwith Co. New York (1921 г.). По-късно излизат издания на италиански, на арабски и дори на японски. Това е историята на публикуването на Протоколите.

През 1844 г., в навечерието на Втората ционистка конференция във Франция Бенжамин Дизраели (покръстен евреин) публикува новелата си „Coningsby“. Картината, която той обрисува в тази новела за живота на евреите, управляващи света зад монархическите тронове, напълно се покрива със заявеното в Протоколите от книгата на проф. Нилус. В „Coningsby“ на стр. 249–252 един от неговите герои, Синдониа, който не е никой друг, освен Лионел Ротшилд, казва: „Ако следвам инстинкта си, трябва да остана тук.“ — Синдониа–Ротшилд има предвид Англия. Бенжамин Дизраели продължава:

„Може ли да има нещо по-абсурдно от това в една държава да иска от дадено лице да поддържа нейния кредит, т.е. нейното съществуване като империя, и това да е лице, на което законите й отказват правото на гражданство, правото да бъде избирано в сената и правото да притежава земя, защото по това време в Англия евреите не са имали такива права“.

Дизраели продължава:

„Неоспорим факт е, че никой не може да унищожи една чиста раса от кавказки корен. Това е един физиологичен факт, един прост закон на природата, който е попречил на египетски и асирийски царе, римски императори и християнски инквизитори. Нито наказателни закони, нито физически изтезания могат да въздействат на една по-висша раса да бъде погълната от една по-низша или да бъде разрушена от нея. Смесените преследвани раси изчезнаха, докато чистите преследвани останаха. И в този момент на световна деградация и упадък еврейската мисъл и ум упражняват грандиозно влияние над Европа.“

„Невъзможно е да намерите голямо интелектуално движение в Европа, в което евреите да не участват активно. Първите йезуити са били евреи; мистериозната руска дипломация, която изуми и уплаши Западна Европа, бе организирана и изпълнена от евреи; големите европейски революции от 1848 г. също бяха изцяло организирани и проведени от евреи, след което евреите почти монополизираха професорските катедри в Германия. Неандър, основателят на катедрата по християнско богословие в университета на Берлин, е евреин. Бенари, също много известен в същия университет, е евреин. Вехел, един от най-известните професори по арабски езици и автор на книга за живота на Мохамед също е евреин. Само в Берлинския университет повече от десетина от най-известните професори са евреи“…

По-нататък в книгата си Дизраели пише:

„Заминах за Петербург във връзка с един заем. С пристигането си се срещнах с министъра на финансите граф Канкрин. Той беше син на латвийски евреин. Заемът беше свързан с Испания, закъдето заминах, и там се срещнах с министъра сеньор Мендизабел, в чието лице видях човек като мен — син на noevo christiano (покръстен евреин). От Мадрид заминах за Париж, за да се консултирам с френския министър-председател. Това беше синът на френския евреин маршал Султ, първия помощник на Наполеон, който умишлено загуби битката при Ватерло по нареждане на Ротшилд. Срещнах и други маршали като прочутия Масена, чието истинско име беше Манасех — също евреин. Заминахме за Прусия, където преговарях с друг министър — граф Арним, пруски евреин“.

От цитираните откъси от книгата на Дизраели става съвсем ясно, че този свят се управлява от лица, които народите, невиждащи зад кулисите на сцената, си въобразяват, че познават. Твърдението на Дизраели, че всички тези лица са евреи, не е случайно. Сега, когато Провидението хвърля светлина върху тайните на Протоколите, всеки от нас може сам да разбере кои са скритите сили, описани от Дизраели като действащи „зад сцената“ във всички управления.

НЕКА СЕ ОПИТАМЕ ДА РАЗБЕРЕМ КОИ СА СТАРЕЙШИНИТЕ

Това е още неоткрита тайна. Те са „скритата ръка“, за която пише руският генерал Череп Спиридович. Те не са Комитета на представителите (Еврейския парламент в Англия), нито Световния израелски съюз със седалище Париж. Известният немски учен и политик Валтер Ратенау, по националност евреин, дава малко осветление по този въпрос във „Винер Фрайе Пресе“ от 24 декември 1912 г.:

„Триста души, всеки от които познава всички останали, предопределят и решават съдбата на Европейския континент, и те избират своите приемници от антуража си“.

Политикът Валтер Ратенау несъмнено е знаел техните имена, бидейки самият един от тях.

Съществува един Протокол от XV-то столетие, който ционистите трудно могат да представят като фалшификат, тъй като съдържанието му е поместено в Ротшилдовия вестник „Ревю дез’етюд жюив“, финансиран от Джеймс де Ротшилд, който публикува в 1889 г. два документа, които доказват истинността на Протоколите, потвърждавайки, че Ционските мъдреци последователно са провеждали плана си в продължение на столетия. На 13 януари 1489 г. еврейският равин Хемор от гр. Арл във френския департамент Прованс пише писмо до Големия санхедрим със седалище в Константинопол, в което иска съвет как да постъпят евреите, тъй като жителите на Арл заплашвали синагогата. Последвал отговор:

„Скъпи и любими брат на Мойсей, получихме твоето писмо, в което ни казваш за вашите безпокойства и беди. Ние изпитваме голяма болка, като чуваме за тях.

Съветът на Великите старейшини и равини е следният:

1. По отношение на това, че кралят на Франция ви задължава да станете християни: направете го, след като не можете да направите друго, но нека законите на Мойсей бъдат запазени във вашите сърца.

2. По отношение на това, че са наредили да ви лишат от вашите имущества (законът е, че когато евреите се покръстят, те трябва да се лишат от имуществата си): направете вашите синове търговци, така че малко по малко те да лишат християните от техните имущества.

3. По отношение на това, че те посягат на вашия живот: направете вашите синове лекари и аптекари, така че те да могат да отнемат живота на християните.

4. По отношение на това, че те разрушават вашите синагоги: направете вашите синове каноници и духовни лица, за да знаят как да могат те да разрушат техните църкви.

5. По отношение на другите неприятности, от които се оплаквате: направете така, че вашите синове да станат застъпници и адвокати и гледайте те винаги да бъдат по върховете и да се занимават с държавните работи, така че да можете да поставите християните под вашия ярем. Вие трябва да доминирате и господствате в света и да им отмъстите.

6. Не се отклонявайте от тази заповед, която ние ви даваме, защото вие сами ще се уверите от личен опит, че така както сега сте унижени, вие ще достигнете действително заслужената власт.

Подпис: V.S.S.V.F.F. Принц на евреите, 21 ноември (caslue) 1489 г.“

ПРОТОКОЛИ ОТ СЪБРАНИЯТА НА ЦИОНСКИТЕ МЪДРЕЦИ

ПРОТОКОЛ НОМЕР 1

ИСТИНАТА ЗА ЛЪЖИТЕ, ОБЯСНЯВАЩИ МОГЪЩЕСТВОТО НА ВЛАСТТА. СВОБОДАТА КАТО ИДЕЯ. ЛИБЕРАЛИЗЪМ. ЗЛАТОТО. ВЯРАТА. САМОУПРАВЛЕНИЕТО. ДЕСПОТИЗЪМ НА КАПИТАЛА. ВЪТРЕШНИЯТ ВРАГ. ТЪЛПАТА. АНАРХИЯТА. ПОЛИТИЦИТЕ СРЕЩУ МОРАЛА. ПРАВОТО НА СИЛНИЯ. НЕПОБЕДИМОСТТА НА ЕВРЕЙСКО — МАСОНСКАТА ВЛАСТ. ЦЕЛТА ОПРАВДАВА СРЕДСТВАТА. ТЪЛПАТА — ЕДИН СЛЯП ЧОВЕК. НАЙ-ЗАДОВОЛИТЕЛНАТА ФОРМА НА УПРАВЛЕНИЕ — ДЕСПОТИЗЪМ. АЛКОХОЛ. КЛАСИЦИЗЪМ. КОРУПЦИЯ. ПРИНЦИП И ГОСПОДСТВО НА ЕВРЕЙСКО — МАСОНСКОТО УПРАВЛЕНИЕ. ТЕРОР. „СВОБОДА, РАВЕНСТВО, БРАТСТВО“. ПРИНЦИП НА ДИНАСТИЧНА ВЛАСТ. УНИЩОЖАВАНЕ НА ПРИВИЛЕГИИТЕ НА ГОИТЕ И НА АРИСТОКРАЦИЯТА ИМ. НОВАТА — НАШАТА АРИСТОКРАЦИЯ. ПСИХОЛОГИЧНО ИЗЧИСЛЕНИЕ. ВЛАСТ ЗА ПРЕМАХВАНЕ НА ПРЕДСТАВИТЕЛИТЕ НА НАРОДА.

… Да оставим настрана хубавите думи и нека да поговорим за значението на всяка мисъл и за това, което възнамеряваме да прокараме: чрез сравнения и умозаключения можем да изясним обкръжаващите ни факти. Това, което искам да обясня по-нататък, е как нашата система се възприема от наша гледна точка и от гледна точка на гоя — неевреина.

Трябва да отбележа, че хората с лоши инстинкти са повече на брой, отколкото добрите, и следователно най-ефикасния начин да бъдат управлявани са насилието и терора, а не академичните дискусии. Всеки човек се стреми към власт, всеки иска да стане диктатор, стига да може. В живота много рядко се срещат хора, които не биха жертвали благополучието на сънародниците си, за да осигурят собственото си благоденствие.

Какво е обуздавало животните, наречени хора, да крадат, да ограбват и да плячкосват?… Какво им е служело като подтик да вършат това досега?…

В началото на общественото структуриране те са били подвластни на жестокост и безразсъдна сила, а след това — на закона, който е същата тази сила, само че преоблечена. Идвам до заключението, че и по законите на природата основополагащото начало в правото е силата.

Политическата свобода — това е само идея. Тя никога не е факт. Трябва да се научим как да прилагаме тази идея според изискванията на случая, така че тя да привлече народните маси към една политическа партия с цел да сразим друга, която е на власт.

Задачата ще бъде лесна, ако самият опонент е запален на тема свобода — т.нар. либерализъм, идея, заради която е склонен да отстъпи нещо от своята власт. Именно тук в нашата теория се появява победата: отпуснатите юзди на управлението по закона на живота веднага биват хванати и същевременно стегнати от една нова ръка (защото слепият не може дори и да съществува без водач), и новата власт естествено заема мястото на старата, отслабена вече от либерализма.

В наше време властта, която замести тази на либералните владетели, е властта на златото. Отдавна мина времето, когато вярата управляваше. Идеята за свобода е невъзможна за реализиране, защото никой не знае как да я използва с умереност. Достатъчно е да дадете на един народ самоуправление за известно време, за да го превърнете в дезорганизирана тълпа. От този момент нататък настъпва изтребителен конфликт, който не след дълго се развива в битка между класите, сред която държавата изгаря до основи, а нейната значителност се свежда до тази на купчинка пепел.

Дали държавата се изтощава в собствените си конвулсии или вътрешните й раздори я поставят под властта на врага — тя така или иначе може да се смята за загубена: тя е в наша власт. Деспотизмът на капитала, който е изцяло в нашите ръце, протяга сламка, която държавата, ще не ще, трябва да хване здраво, иначе отива на дъното. Ако някой, който има либерални разбирания, каже, че размишления като горните са аморални, аз ще поставя следните въпроси.

Ако не се счита за неморално една държава да използва всякакви средства по всякакъв възможен начин срещу външния неприятел, като го държи в неведение за плановете си за атака и за отбрана (атакувайки примерно нощно време и пр.), защо когато се прилагат същите средства по отношение на вътрешен враг, който е по-опасен от какъвто и да е външен неприятел, тези средства трябва да бъдат квалифицирани като неморални и непозволени?

Възможно ли е здравомислещ ум да очаква резултат от тълпата, като я напътства с разумни съвети и аргументи? Ефект може да получите само ако предизвикате безсмислени и противоречиви дебати и възражения, които тълпата по-лесно ще приеме, тъй като нейната сила е в повърхностното разсъждение. Хората от тълпата, от масите, водени само от дребни страсти, незначителни вярвания, навици и обичаи, традиции и сантиментални теории, много лесно стават плячка на партийни разногласия, които спъват каквито и да са споразумения.

Политиката няма нищо общо с морала. Управник, който управлява с морал, не е опитен и квалифициран политик, и следователно е нестабилен на своя пост. Който желае да управлява, трябва да влага лукавство и умение, за да накара хората да му вярват. Велики качества като откровеност и честност в очите на народа са грехове в политиката. Те снемат управниците от троновете им много по-ефективно и сигурно, отколкото най-мощният противник. Такива качества трябва да бъдат определени за царството на гоя, докато ние в никакъв случай не трябва да се ръководим от тях.

Нашите права лежат върху силата. Думата право е абстрактна категория и не е обоснована и доказана от нищо. Тя не означава повече от: дай ми това, което аз искам, и така може би ще ти докажа, че съм по-силен от теб.

Къде започват правата?… Къде свършват те?…

Във всяка държава, в която има лоша организация на властта, безличност и несправедливо прилагане на законите от управници, които са загубили своята самоличност сред лавината от права, увеличаваща се непрекъснато под въздействието на либерализма, се създават добри условия за действие. Предложете и утвърдете в обществото едно ново право, за да го атакувате чрез правото на силния. По този начин ще отстраните всички действащи в момента сили (в смисъл на приетия ред и правила), ще преустроите държавните институции и ще станете върховни господари на онези, които са отстъпили от правата на тяхната власт, и то доброволно — чрез техния либерализъм.

Нашата сила при днешната нестабилност на всички форми на държавно управление ще бъде по-необходима от всяка друга, защото ще остане невидима до момента, в който спечелим такава мощ, че никакво лукавство да не е в състояние да я подкопае.

При това причинено от нас зло ние сме принудени да прокараме непоклатими правила, които ще възстановят нормалното функциониране на механизма на обществения живот, опропастен от либерализма. Целта оправдава средствата. Нека при това нашите планове да не се съобразяват с онова, което е добро и морално, а с това, което е необходимо и полезно.

Пред нас стои стратегически план, от който не можем да се отклоним, без да рискуваме да видим труда си, положен от много столетия, сведен до нула.

За да изработим задоволителни начини на действие, е необходимо да се поощряват мошеничеството, мързела и користолюбието в народите, за да ги направим нестабилни и неспособни да разберат и уважават законите на собствения си начин на живот или собственото си благополучие. Трябва да се разбере, че силата на масите е сляпа, сила, която винаги е зависела от благоволението и внушението отстрани. Не може слепият, когато е воден от сляп, да не стигне до пропастта. Т.е. личности, издигнали се от народа, колкото и да са гениални и мъдри, без политически разбирания не могат да напреднат като лидери на масите, без да доведат нацията си до гибел.

Само който е трениран от детство да бъде независим може да има познание върху способите, чрез които могат да се изработят основните политически принципи на управление. Възможно ли е народните маси да направят спокойно и без дребна завист някаква преценка, да се занимават с въпросите на държавата, като не ги смесват с частните си интереси? Могат ли те да се защитят от външен враг? Това е немислимо!

Тези планове могат да бъдат изработени обширно и ясно само от деспотичен управник по начин, който да разпредели правилно всичко между многото съставни елементи на държавния механизъм; от това следва заключението, че за да е задоволителна една форма на управление на която и да е държава, е неизбежно концентрирането на върховната власт в ръцете на едно отговорно лице. Без абсолютен деспотизъм е невъзможно да съществува която и да е цивилизация. Тя се държи не от народа, а от нейния водач, което и да е това лице. Масата е жестока, дива и проявява своята ярост при всеки удобен случай. В момента, в който тълпата сграбчи свободата в свои ръце, тя бързо я превръща в анархия, която сама по себе си е най-голямата степен на варварство. Не е за нас и за нашите да вървим по този път.

Хората от гоя са упоени от алкохол; тяхната младеж расте в безнравственост и оглупява от класицизъм — изкуства, литература, умишлено направлявана информация и т.н. Тяхната среда е завладяна от наши специалисти — агенти, учители, преподаватели, лакеи, гувернантки в къщите на богатите, чиновници и други, от наши жени в местата за развлечение, посещавани от гоите.

Нашата парола е „Сила“ и „направи да вярват.“ Само силата в политическите работи е от значение, особено ако е постоянна и е в ръцете на талантлив държавник. Насилието и лукавството трябва да бъдат принципите, чрез които можем да накараме народите да вярват в правилата на управлението, дори и тези, които не желаят да предадат властта си на нашите агенти, на нашата нова власт. Злото е единственото, което пречи да се стигне до края на доброто. Следователно ние не трябва да ограничаваме подкупничеството, измамата, лукавството, коварството и предателството, докато ни служат за постигане на крайната ни цел. В политиката трябва да знаем как да отнемем собствеността на другите без каквото и да е колебание, стига чрез това да осигурим подчинение и суверенитет.

Нашето обществено положение в движението си напред притежава правото (под формата на мирно завоевание) да замести ужасите на войната с по-малко забележими и по-задоволителни смъртни присъди, необходими да поддържат терора, който води към сляпо подчинение. Безмилостната строгост е най-важният фактор за могъществото на една държава, не само заради печалбата, но и в името на дълга. Заради победата ни трябва да поддържаме програмата на насилие и да накараме другите да вярват в нас. Не чак толкова със самите средства, колкото чрез веруюто за строгост ние трябва да възтържествуваме, за да сполучим и да поставим всички управления в света в подчинение на нашето Супер управление. За всички тях е достатъчно да знаят, че ние ще бъдем безмилостни за всяко тяхно неподчинение, докато не спрат да се съпротивляват.

Много отдавна в стари времена ние сме били първи между тълпите от хора, които са викали „Свобода, равенство, братство“ — думи, повтаряни много пъти оттогава и досега от глупави подстригани папагали. Наистина, толкова ли са глупави хората, че вярват в същността на тези думи, които сами по себе си са в пълно противоречие помежду си. Не разбират ли те, че в природата няма равенство, няма свобода, че самата Природа е създала неравенството между хората в умствено отношение, в характерите, във възможностите им така, както е наложила тотално своя Основен закон — Силата?

По всички краища на земята думите свобода, равенство, братство, достигайки до нас, отегчават и досаждат. Повтарянията на тези думи винаги са се впивали като пиявица и са прояждали като червей всяко благополучие, слагайки край на мира, спокойствието, солидарността, и са разрушили всички устои в държавите на гоя. Както ще видите по-късно, това помага на нашия триумф, дава ни великолепната възможност да имаме в ръцете си картбланш за унищожаване на съществуващата аристокрация на гоя — класата, която в момента е в отбранителна позиция. Върху развалините на природната и потомствена аристокрация на гоя ние ще издигнем от нашата образована класа Новата, нашата аристокрация, оглавена от притежателите на парите. Квалификацията на тази Нова аристокрация ще установяваме по богатството, знанията и способностите й.

Нашият успех е вече лесен, след като сме тясно свързани и работим с хора от гоя, които са съгласни да работят за нас, но само с тези от тях, от които административно зависи удовлетворяването на основните човешки потребности. Те са хората, които са в състояние да издигнат или да разорят човека и въобще да движат всички негови действия. Те имат възможността да парализират всяка човешка инициатива. От хилядолетия техните ръце обгръщат хората и желанията им. Човекът е на тяхно разположение, защото чрез тези закупени от нас хора ще направляваме човешката активност и дейност.

Отнемането и присвояването на свободата на гоя ни дава възможност да убедим масите във всички държави, че техните правителства са нещо като Управител и Разпоредител на народа, който е фактически собственик на държавата, както и че Управителят (правителството) може да бъде заменен като износена ръкавица. Това е начина да се заменят представителите на народа, който ги е поставил на наше разположение, след като ни е дадена властта за назначаване.

ПРОТОКОЛ НОМЕР 2

ИКОНОМИЧЕСКИ ВОЙНИ — ОСНОВАТА НА ЕВРЕЙСКОТО НАДМОЩИЕ. ГЛАВА НА УПРАВЛЕНИЕТО И ТАЙНИ СЪВЕТНИЦИ. УСПЕХИ НА РАЗРУШИТЕЛНИТЕ УЧЕНИЯ. ПРИСПОСОБИМОСТ В ПОЛИТИКАТА. РОЛЯТА, ИГРАНА ОТ ПРЕСАТА. ЦЕНАТА НА ЗЛАТОТО И СТОЙНОСТТА НА ЕВРЕЙСКАТА ЖЕРТВА.

За нашата цел се налага войните, доколкото е възможно, да не свършват с териториални печалби. Войната при всяко положение трябва да бъде доведена до икономическа основа, така че останалите държави да не успеят да помогнат на воюващите да се разберат. Това създава условия да се намесим ние, за да помогнем, и тогава двете воюващи страни попадат под благоволението и милосърдието на нашата международна агентура, която притежава милиони очи и винаги е готова да действа, неспъвана от каквито и да са ограничения. Установените от нас международни права изместват националните права и чрез тях управляваме държавите точно така, както гражданският закон на отделната държава урежда отношенията на своите поданици помежду им.

Администраторите, които ще посочим измежду народа, не трябва да притежават други качества, освен робско подчинение. Те не трябва да бъдат лица, тренирани в областта на изкуството на управлението, за да ги направим по-лесно пионки в нашата игра, удобни за работа в ръцете на нашите учени и гении, които ще бъдат техни съветници, специалисти, подготвени още от детинство да решават въпросите по управлението на целия свят. Както ви е известно, тези наши съветници и специалисти са подготвили и написали правилата, от които народите се нуждаят и които те използват всеки ден, съобразявайки се с нашия генерален политически план, извлечен от придобитите от историята уроци, от непрекъснати наблюдения на събития и случки от всеки момент в миналото.

Гоя не се ръководи от практическото използване на безпристрастните исторически изводи, а само от теоретично практикуване на идеологии без каквото и да е критично наблюдение за някакви реални резултати от тях. Следователно ние нямаме нужда да държим сметка за тях. Оставете ги да мислят, че играят главната роля, каквото сме им внушили. По този начин ние непрекъснато чрез нашата преса ги поощряваме да имат сляпо доверие в тези „свои“ теории. Така интелектуалците на гоя ще се гордеят със „своите“ позиции, които не се потвърждават от никаква логика на живота, тъй като те са плод на научна информация, която нашата агентура от специалисти сръчно и много хитро е формирала и разработила с цел да ги научи и превъзпита в направлението, към което се стремим.

Не си въобразявайте нито за момент, че ви говорим празни приказки, а помислете внимателно върху успехите, които постигнахме, като наложихме дарвинизма, марксизма и ницшеанството — противопоставило Богочовека на християнската идея. За нас, евреите, е достатъчно да видим каква значителна дезинтеграция постигнаха тези теории в мисленето на гоя.

За нас е необходимо да вземем под внимание намеренията, характерите и наклонностите на народите, за да можем да избегнем всякакви грешки в политиката, както и в административните работи.

В ръцете на държавите днес съществува една голяма сила, която създава движението на идеите и мислите в хората, и това е пресата. Основната й задача е да настоява и да поддържа необходимото ниво на обществено напрежение, което да предизвика народното недоволство и желание за промяна. Именно чрез пресата постигнахме триумф в свободата на изкупването и речта.

Гоя от нееврейските държави не знаят как да използват тази сила, и тя отдавна е попаднала в нашите ръце. Чрез пресата спечелихме силно влияние, докато самите ние сме в сянка. Благодарение на пресата държим в наши ръце златото, за което сме пожертвали много наши хора. Всяка жертва от наша страна през погледа на Бога ни е хиляда гои.

ПРОТОКОЛ НОМЕР 3

СИМВОЛИЧНАТА ЗМИЯ И НЕЙНОТО ЗНАЧЕНИЕ. НЕСТАБИЛНОСТТА НА КОНСТИТУЦИОННИТЕ ВЕЗНИ. ТЕРОР В ДВОРЦИТЕ. ВЛАСТ И АМБИЦИЯ. ПАРЛАМЕНТИ, ДЪРДОРКОВЦИ, ПАМФЛЕТИ. ЗЛОУПОТРЕБА С ВЛАСТТА. ИКОНОМИЧЕСКО ЗАРОБВАНЕ. „НАРОДНИ ПРАВА“. МОНОПОЛИСТИЧНАТА СИСТЕМА И АРИСТОКРАЦИЯТА. АРМИЯТА НА МАСОНИТЕ ЕВРЕИ. НАМАЛЯВАНЕТО НА ГОЯ. ГЛАД И ПРАВАТА НА КАПИТАЛА. ТЪЛПАТА И КОРОНАЦИЯТА НА „СУВЕРЕННИЯ ВЛАДЕТЕЛ НА ЦЕЛИЯ СВЯТ“. ФУНДАМЕНТАЛНОТО ПРАВИЛО В ПРОГРАМАТА НА БЪДЕЩИТЕ МАСОНСКИ НАЦИОНАЛНИ УЧИЛИЩА. ТАЙНАТА НА НАУКАТА ЗА СТРУКТУРАТА НА ОБЩЕСТВОТО. СВЕТОВНА ИКОНОМИЧЕСКА КРИЗА. СИГУРНОСТ НА НАШИТЕ. ДЕСПОТИЗЪМ НА МАСОНСТВОТО — ЦАРСТВОТО НА РАЗУМА. МАСОНСТВОТО И ВЕЛИКАТА ФРЕНСКА РЕВОЛЮЦИЯ. ЦАРЯТ — ДЕСПОТ ОТ КРЪВТА НА ЦИОН. ПРИЧИНИ ЗА НЕПОБЕДИМОСТТА НА МАСОНСТВОТО. РОЛЯТА НА СЕКРЕТНИТЕ МАСОНСКИ АГЕНТИ. СВОБОДАТА.

Днес аз мога да ви кажа, че нашата цел е почти завършена. Остава да се премине само едно малко разстояние, и цялата дълга пътека, която прекарахме, е готова сега да се отвори от символичната змия, чрез която ние отъждествяваме нашите хора. Когато този кръг се затвори, всички държави в Европа ще бъдат заключени и омотани в едно кълбо от спирали, притиснати като в мощно менгеме.

Конституционните везни на нашите времена скоро ще бъдат развалени, защото ние сме ги създали с един умишлено допуснат недостатък по отношение на точния баланс. Така сме ги нагласили, че да излязат от центъра, върху който се въртят. Гоите си въобразяват, че са ги конструирали достатъчно здраво, но центърът на везните — царете, стоящи на троновете си, подвластни на своите глупави, объркани и подкупни представители, не са в състояние да контролират дадената им от Бога власт. Тази власт те безотговорно губят благодарение на терора, вкаран в дворците.

За да насърчим всички търсачи на власт да я използват погрешно, ние сме насочили всичките си усилия в опозиция едни на други, поощрявайки либералните тенденции към свобода, братство и равенство. Ние сме възбудили и раздвижили всички възможни начини на действие, въоръжили сме всички страни и сме подготвени за властта. От държавите сме направили гладиаторски арени… Още малко, и безредията и фалитът ще настъпят в цял свят.

Неуморни дърдорковци са превърнали в ораторски спорове заседанията на парламентите и административните съвети. Дръзки журналисти и безскрупулни памфлетисти ежедневно нападат официалните представители на държавата. Злоупотребата с властта ще бъде последното нещо, което ще подготви всички управляващи институции за тяхното сгромолясване, и всичко ще хвърчи към небесата под ударите на разгневената тълпа.

Всички хора са обременени от тежки данъци и беднотия много повече, отколкото когато са били под робство или крепостничество. От тях те по един или друг начин са можели да се освободят, но от данъците и беднотията никога няма да се отърват. Ние сме включили в устройството на държавата им такива права, които да изглеждат на народите фиктивни и недействителни. Всички т.нар. народни права могат да съществуват само като идея — идея, която никога няма да бъде реализирана на практика, докато ораторът има право да бърбори, журналистите — да драскат безсмислици наред с хубавите неща, а пролетарският работник, превит на две над тежката си работа и смазан от съдбата на живота си няма други доходи освен тези, които му дава нашето управление, ние ще успеем да купим с жалки трохи, подхвърлени от нашата трапеза, неговия глас в подкрепа на онова, което диктуваме, в полза на тези хора, които издигаме на власт — слугите на нашата агентура… Републиканските права за бедния човек не са нищо повече от горчива ирония. Правата на непрекъснато потиснатия от денонощна работа човек не му носят никаква полза, напротив, те го лишават от всички гаранции за редовен и стабилен доход, правейки го зависим от стачките на неговите другари или от бдителността на неговите господари.

Тези, които са под наше ръководство, заради своите лични облаги, които са неразривно свързани и с благоденствието на народа, унищожиха аристокрацията, която беше единствената им защита и опора. Днес, в наше време, с унищожаването на аристокрацията хората са попаднали в клопката на жестоките мошеници — лихварите, които безжалостно са поставили ярема на врата на работниците.

Ние се явяваме на сцената като спасители на работника от неговия потисник, предлагаме му да влезе в редовете на нашите борещи се сили — социалисти, анархисти, социалдемократи, комунисти и пр. — на които винаги даваме подкрепа чрез нашето масонско общество, наложило идеята за братска солидарност между хората. Аристокрацията, облагодетелствана от труда на работника (при съществуващото добро трудово законодателство), беше заинтересована да види работника добре нахранен, здрав и силен. А ние сме заинтересовани точно от противното — да постигнем господство, като унищожим гоя. Нашата сила и мощ се дължат на постоянния недостиг на храна, води до физическа слабост на работника, и това го прави роб на нашите цели. Поради това той не може да намери в себе си необходимата сила и енергия, за да ни се противопостави. Гладът поражда правото на капитала да управлява работника по-сигурно, отколкото правото, дадено на аристокрацията от законната власт на царете, кралете или князете.

Чрез недоимъка, който причинява завист и омраза, ние трябва да раздвижим тълпите, и с тяхната ярост да пометем всички, които затрудняват нашия път.

Когато удари часът да бъде коронясан в цял свят нашият Върховен господар, работническите ръце ще бъдат тези, които ще пометат всичко, което се опита да ни спре.

Гоите са загубили навика да мислят, освен ако ги подпомагат внушенията на нашите специалисти. Гоите не виждат необходимостта от функционалност така, както ние я виждаме, а именно — да възприемат веднага всичко, което е най-важното, най-главното: да се преподава в училищата едно просто правило на знание, което е основата на всички познания — знанието за структурата на човешкия живот от социална гледна точка, което изисква разделение на труда, и следователно, разделянето на хората на класи и категории. Много е важно да знаем, че вследствие на различния обект на човешката активност е невъзможно да има равенство. След внимателно изучаване на тази наука хората доброволно се подчиняват на властта и приемат такава длъжност, каквато им определят в държавата. При такова разбиране на необходимостта от функционалност и на посоките на нейното развитие човекът приема съвсем съзнателно според способностите си своето място в обществото.

Една икономическа криза обикновено довежда индустрията до пълен застой, създавайки социални противоречия и омраза. Ето защо чрез всички тайни и скрити методи, които притежаваме, и с помощта на златото, което цялото е в наши ръце, ние трябва да създадем световна икономическа криза, чрез която да изхвърлим на улиците тълпи от работници, и то едновременно във всички европейски държави. Тези тълпи ще се спуснат с удоволствие да пролеят кръвта на своите ограничени и продажни управници, за да плячкосат имотите им.

Тълпите няма да пипнат нашите хора, защото ние ще знаем точния момент на атаката, и ще вземем необходимите мерки да ги предпазим.

Както всеки слепец, под натиска на тълпите управниците на тези страни ще побързат да намерят някакъв водач, който да ги измъкне от обърканото и плачевно състояние, и те с готовност ще поставят своята неограничена власт в краката ни. Спомнете си френската революция, на която ние дадохме името Велика. Много добре са ни известни тайните на нейната подготовка, тъй като това беше изцяло наша работа.

Ние винаги сме водили хората от едно разочарование към друго, с крайната цел да ги тласнем в прегръдките на Царя-деспот с кръвта на Цион, когото ние подготвяме за настъпващото световно господство.

В момента ние като международна сила сме непобедими, защото, когато сме атакувани от някого или от някаква държава, веднага започва да ни поддържа някой друг или други държави.

Думата свобода кара човешките същества де се борят срещу всякакъв вид сила, срещу всеки вид власт, дори срещу Бога и законите на Природата. По тази причина, когато ние дойдем в нашето царство, ще изтрием тази дума от речника на живота като начало, свързано със зверската сила, превръщаща народите в кръвожадни зверове.

Тези животни — гоите — заспиват отново всеки път, след като се наситят с кръв, и в това състояние много лесно могат да бъдат оковани с вериги. Но ако не им се даде кръв, те няма да спят и ще продължат да се борят.

ПРОТОКОЛ НОМЕР 4

ЕТАПИТЕ (ФАЗИТЕ) НА ЕДНА РЕПУБЛИКА. НЕЕВРЕЙСКИ МАСОНСТВА. СВОБОДА И ВЯРА. МЕЖДУНАРОДНО ИНДУСТРИАЛНО СЪРЕВНОВАНИЕ. РОЛЯТА НА СПЕКУЛАТА. КУЛТ КЪМ ЗЛАТОТО.

Всяка република минава през няколко етапа на развитие. Първият обхваща първите дни на обезумялата и заслепена от ярост тълпа, люлееща се насам-натам, надясно-наляво; вторият етап е демагогията, от която се поражда анархия, която неизбежно води до деспотизъм — вече не законен и явен, както е било в миналото (т.нар. отговорен деспотизъм), а таен и скрит, но все пак забележимо действащ деспотизъм в ръцете на тайна организация, чийто методи са безскрупулни, защото са задкулисни — зад гърбовете на всякакъв вид агенти.

Кой и какво е в състояние да преодолее или да унищожи нашата невидима сила? Gentile — Нееврейското масонство служи като параван на целите ни, докато планът за активирането на нашата сила е добре замаскиран. Макар и да не е официално разгласен и с точен адрес на авторите му, планът действа достатъчно открито, и въпреки това остава за повечето хора една непозната и неразбираема от тях мистерия.

По принцип свободата може да има място в държавната икономика. Тя, без да накърни благоденствието на хората, им дава възможност да запазят опората на вярата си в Бога чрез проповядване на братство и хуманност, които от своя страна нямат никаква връзка с равенството, което е отрицание на закона за сътворението на света, изграден върху принципа на подчинението. С подобна вяра един народ може да бъде управляван от опекунството на енориите и ще бъде доволен, кротък и мирен под ръководството на духовния си господар, подчинявайки се на благоразположението на Бога тук, на земята. Това е причината, поради която е необходимо да подкопаем всякаква вяра, да измъкнем от съзнанието на гоя всички принципи за Бога, и да поставим на тяхно място аритметически изчисления и материални необходимости.

За да не се даде време на гоя да мисли и да си взема поуки, неговото съзнание трябва да бъде насочено към индустрията и търговията. Ние трябва да поставим индустрията на спекулативна основа, за да може чрез свободата веднъж завинаги да се разпадне, да се разруши общността на гоите. Резултатът от това ще бъде, че каквото се изтегли от земята чрез индустрия, то ще се изплъзне от ръцете им, и чрез нашето злато ще премине в ръцете на спекулантите, което ще рече, в нашата класа.

Постоянно увеличаващата се борба за превъзходство и получените в резултат сътресения нанасят непоправими вреди на християнския живот и морал. Това създава (нещо повече, вече е създало) разочаровани, студени и безсърдечни човешки общества. Такива общества ще поощрят силна антипатия към голямата политика и религията. Техният пътеводител вече е само печалбата, т.е. златото, което те ще издигнат в истински култ. Тогава вече идва часът на стачките, и то не за да се постигне чрез тях нещо по-добро, дори не за да се спечели състояние, а само от омраза към привилегированите. Долната класа, простолюдието на гоя, ще следва нашия пример и нашите инициативи срещу съперника ни за властта — интелектуалците на гоя.

ПРОТОКОЛ НОМЕР 5

СЪЗДАВАНЕ НА СИЛНО ЦЕНТРАЛИЗИРАНО УПРАВЛЕНИЕ. НАЧИНИ ЗА ПРЕВЗЕМАНЕ НА ВЛАСТТА ОТ МАСОНИТЕ. ПРИЧИНИ И СТИМУЛИРАНЕ НА НЕВЪЗМОЖНОСТТА ЗА РАЗБИРАТЕЛСТВО МЕЖДУ ДЪРЖАВИТЕ. ПРЕОДОЛЕНИТЕ ЕТАПИ ОТ ПРЕДОПРЕДЕЛЕНИЕТО НА ЕВРЕИТЕ. ЗЛАТОТО — ДВИГАТЕЛ НА ДЪРЖАВНАТА МАШИНА. ЗНАЧЕНИЕ НА КРИТИЦИЗМА. „ПОКАЗНИ“ ИНСТИТУЦИИ. КАК ДА СЕ ПОЛУЧИ ВЛИЯНИЕ ВЪРХУ ОБЩЕСТВЕНОТО МНЕНИЕ. ЗНАЧЕНИЕ НА ЛИЧНАТА ИНИЦИАТИВА. СВРЪХУПРАВЛЕНИЕ.

Каква форма на административно управление може да се даде на обществата, в които корупцията е навлязла навсякъде, на общности, в които царува разпуснатост и слободия, където моралът се поддържа чрез наказателни средства и жестоки закони, а не чрез доброволно приети принципи, където чувствата към вярата и държавата са унищожени от натрапените от нас космополитни убеждения? Каква форма на управление трябва да се даде на тези човешки общности, освен деспотизъм, какъвто ще ви опиша по-късно? Ние трябва да създадем силна централизация на управлението, за да хванем здраво в ръцете си всички сили на обществото. Ние ще направляваме механично всички движения в политическия живот на нашите подчинени чрез наложените от нас нови закони. Тези закони ще отхвърлят една след друга привилегиите и свободите, които са били позволени на гоя, и нашето царство ще се отличава с такъв деспотизъм от толкова висш порядък, че ще сме в състояние да контролираме във всеки момент и във всяко място поведението на всеки гоя, който ни се противопостави с думи или с дела.

Казват ни, че такъв деспотизъм, за какъвто говоря, не е подходящ за днешния прогрес, но аз ще ви докажа, че е.

Във времената, когато хората са гледали на троновете на царете, на кралете и на князете като на чиста проява на Божията воля, те са се подчинявали без вътрешна съпротива, доброволно, на деспотичната им сила, но от деня, в който ние вкарахме в тяхното съзнание идеята за личните им права, те започнаха да гледат на тези, които стоят на троновете, като на обикновени смъртни. Божието миропомазване вече не съществува в очите на народа, а когато лишихме гоите и от вярата в Бога, тяхното могъщество и сила захвърлихме на улиците, откъдето ги грабнахме и подчинихме на волята си.

Освен това, направляването на посоките на развитие на масите, личностите и изкуствата чрез хитроумно измислени средства, разни дяволии и правила от обикновения живот (от които гоя не разбира нищо), са постижения, които също принадлежат на специалистите ни с високи административни способности. По отношение на анализа, наблюдения и пресмятания ние нямаме съперници, нито пък имаме такива в изготвянето на планове за политически действия и разни „солидарности“. В това отношение само йезуитите могат да се сравнят с нас, но ние съумяхме в очите на тъпоумната тълпа да ги дискредитираме като открита публична организация — равностойна на многото други. Ние винаги сме държали нашата организация в строга тайна и в сянка. За света е може би все едно кой е неговият върховен господар, дали Главата на капитализма или Нашият деспот от кръвта на Цион! Но за нас, ИЗБРАНИЯ народ, съвсем не е без значение.

Ние може би след време ще успеем да се справим с коалицията на гоя от целия свят. Срещу тази опасност ни подсигуряват съществуващите разногласия между тях, чиито корени са толкова дълбоки, че те никога не могат да бъдат унищожени. Ние сме предизвикали в гоя такава омраза, че те са един срещу друг не само личностно, но и национално, религиозно и расово. Омраза, която ние сме поощрявали да порасне неимоверно много през изминалите повече от двадесет столетия. Това е причината, поради която нито една държава няма да получи помощ ако вдигне оръжието си срещу нас. На всеки от тях трябва да стане ясно, че всяко споразумение срещу нас ще бъде безполезно и неизгодно за самите тях. Ние сме много силни — няма изплъзване от нашата сила. Държавите не са в състояние да постигнат и най-малкото скрито и тайно споразумение, без ние да разберем това, тъй като задкулисно съвсем изкъсо ги държим в ръцете си.

Per Me reges regnant (чрез мен кралете царуват), е казано и от пророците. Ние сме избрани от самия Бог да господстваме над целия свят. Бог ни е надарил с гении, които да изпълняват поставената задача.

В коя от противопоставящите се държави съществуват гении, които да могат да се борят срещу нас? Дори и да има такива, един новопоявил се не представлява опасност за установилия се стар заселник. Преборването с противника ще бъде безпощадно — борба, каквато светът още не е виждал. Геният от тяхна страна е пристигнал много късно. Всички колелца на механизма на всички държави се движат от силата на мотора, който е в нашите ръце — златото. Науката политическа икономия, измислена от наши мъдри старейшини още в далечно минало, е дала на капитала царски престиж и влияние. Необходимо е капиталът да не бъде ограничаван — да бъде свободен, за да успеем да установим индустриален и търговски монопол в света. Това вече сме постигнали с невидимата си ръка по всички кътчета на земното кълбо. Тази свобода ще даде политическа власт на заангажираните в индустрията, което ще помогне да се потискат хората. Днес по-важно е хората да се обезоръжат, отколкото да се водят към война; по-важно е да се използват в наша полза техните необуздани страсти, отколкото да се гасят. По-важно е да изтълкуваме и да използваме идеите на другите, за да ги накараме да ни следват, а след това да ги унищожим.

За да формираме общественото мнение в наша полза, ние трябва да ги доведем до състояние на обърканост, като им дадем много противоположни мнения за много кратко време. Това ще накара гоите да се побъркат в лабиринта от идеи, и в края на краищата гоят ще реши, че може би е по-добре да остави нещата в старото състояние, за да не си изгражда ново политическо становище — нещо, което народът по-лесно приема, тъй като старото е по-определено и по-познато. Това е първата тайна.

Втората тайна за успеха на нашето управление изисква следното: да се размножат и увеличат националните чувства, навици, страсти и условия за граждански живот на всички, така че да се получи нещо като хаос, в който никой да не е в състояние да разбере къде се намира в тази бъркотия. При толкова различни чувства хората ще започнат да не се разбират помежду си. Чрез този метод ще провокираме неразбирателство във всички партии. Чрез него ще разделим всички стабилно организирани колективни сили, които още не са ни се подчинили, и ще обезсърчим всяка лична инициатива, която в каквато и да е форма може да затрудни или да попречи на нашето дело. Нищо не е по-опасно от личната инициатива, ако зад нея стоят гении. Една гениална инициатива може да направи повече, отколкото може да бъде направено от милиони хора, повечето от които за нищо не стават. Ние трябва да формираме и да управляваме образованието на гоя, за да не му дадем възможност да прозре необходимостта от собствена инициатива. Чрез всички тези средства трябва да притиснем гоите така, че те да бъдат принудени сами да ни предложат световната власт. Това трябва да стане по такъв начин, че техните позиции да ни дадат възможност без каквито и да са насилия постепенно да погълнем цялата държавна власт на света и да образуваме свръхуправление. На мястото на днешните управници трябва да поставим истински умници и дяволи, които ние ще наречем свръхуправленска администрация. Нейните ръце ще бъдат насочени навън във всички посоки като пипалата на октопод и организацията й ще бъде от такъв мащаб, че няма начин да не успее да подчини всички държави в света.

В същото време ние трябва интензивно да покровителстваме търговията и индустрията, но най-напред и преди всичко спекулата, и особено тази част от спекулата, която предвижда голяма печалба от индустрията. При липса на спекулативна индустрия ще се увеличи капиталът в частни ръце и това ще послужи за възстановяване на земеделието. Това, което искаме, е спекулативната индустрия да пресуши частния капитал и земеделието на гоите. Трудът чрез манипулирана спекулация ще прехвърли в наши ръце всички пари от целия свят, което неизбежно ще превърне всички гои в един обществено апатичен и подвластен ни пролетариат. Тогава гоите ще ни боготворят и ще ни благодарят дори само заради това, че сме им дали правото да съществуват.

За да довършим разоряването на гоя чрез контролираната от нашия капитал индустрия, е необходимо да се насърчава и с други средства склонността към спекула — чрез разкош, лукс, грандомания и т.н., които сме развили между гоя. Желанието за разкош поглъща всичко. Ние ще повдигнем заплатите, което няма да бъде от никаква полза за работника, тъй като в същото време ще увеличим цените на стоките от първа необходимост, твърдейки, че това увеличение се дължи на западане на земеделието и слабо развитие на животновъдството. Ние ще подведем работниците към анархия и пиянство и ще изчистим от лицето на земята всички образовани сили на гоя.

ПРОТОКОЛ НОМЕР 6

МОНОПОЛИ — ОТ ТЯХ ЗАВИСИ БЪДЕЩЕТО НА ГОЯ. ИЗЗЕМАНЕТО НА ЗЕМЯТА ОТ РЪЦЕТЕ НА АРИСТОКРАЦИЯТА. ТЪРГОВИЯ, ИНДУСТРИЯ И СПЕКУЛАЦИЯ. РАЗКОШ — ЛУКС. ПОВДИГАНЕ НА ЗАПЛАТИТЕ И УВЕЛИЧАВАНЕ НА ЦЕНИТЕ НА СТОКИТЕ ОТ ПЪРВА НЕОБХОДИМОСТ. АНАРХИЯ И ПИЯНСТВО.

Ние скоро ще създадем огромни монополи — резервоари на колосални богатства, от които ще зависят дори и големите богатства на гоя, и те винаги ще могат да пропаднат, дори и със заеми, взети от държавата.

Вие, господа, присъстващи тук, които сте икономисти, помислете какъв удар е това и от какво колосално значение е тази комбинация!…

По всякакъв възможен начин ние трябва да подчертаем авторитета и значението на нашето свръхуправление, и да се представим като покровители и доброжелатели на всички, които ни се подчиняват доброволно.

Аристокрацията на гоя като политическа система е мъртва — не е необходимо да я броим; но като поземлени собственици те още могат да бъдат вредни за нас поради обстоятелството, че са самозадоволени от доходите си, от които живеят. Следователно за нас е крайно необходимо независимо от цената, да ги лишим от тяхната земя.

Това наше намерение може да бъде постигнато, като увеличим бремето върху поземлената собственост. Като натоварим земите с повече задължения.

Тези мерки ще задържат собствениците на земя смирени и в безпрекословно подчинение.

Аристократите на гоя, които винаги са разчитали на наследство, са неспособни да се издържат сами с много малко, поради което много бързо ще изгорят и ще свършат безславно.

В същото време ние трябва да покровителстваме интензивно търговията и индустрията, но най-напред и главно — спекулацията, и особено онази част от спекулацията, която предвижда голяма печалба от индустрията: липсата на спекулативна индустрия ще увеличи капитала в частни ръце и ще послужи за възстановяване на земеделието. Това, което ние искаме, е индустрията да пресуши и труда, и капитала, и чрез манипулирана спекулация да се прехвърлят в наши ръце всички пари от целия свят, което неизбежно ще хвърли всички гои в редовете на пролетариата. Тогава гоите ще ни се прекланят и ще ни благодарят само заради това, че сме им дали правото да съществуват.

За да довършим разоряването на индустрията на гоя, необходимо е спекулацията да си послужи и с друго средство — разкоша и лукса, които ние сме развили между гоя, това желание за разкош, което поглъща всичко. Ние ще повдигнем заплатите, което няма да бъде от никаква полза за работника, тъй като в същото време ще увеличим цените на стоките от първа необходимост, твърдейки, че това увеличение се дължи на западането на земеделието и на слабото развъждане на добитъка. Ние ще подведем работниците към анархия и пиянство, и ще изчистим от лицето на земята всички образовани сили на гоя.

ПРОТОКОЛ НОМЕР 7

ЗАСИЛВАНЕ НА ВЪОРЪЖАВАНЕТО. ПРОВОКИРАНЕ НА ВЪЛНЕНИЯ, РАЗНОГЛАСИЯ И ВРАЖДЕБНОСТ НАВСЯКЪДЕ ПО СВЕТА. ТАЙНАТА И СЕКРЕТНОСТТА ВОДЯТ КЪМ УСПЕХ В ПОЛИТИКАТА. ПРЕСА И ОБЩЕСТВЕНО МНЕНИЕ. ОРЪДИЯТА НА АМЕРИКА, КИТАЙ И ЯПОНИЯ.

Засилването на въоръжаването и увеличаването на полицейските сили са съществени за изпълнението на гореспоменатите планове. Това, което трябва да имаме като социални категории във всички държави по света (с изключение на нашата), е: пролетарска маса, няколко милионера, полиция и войска.

Из цяла Европа, а също и в другите страни по света трябва да създадем вълнения, раздори и враждебност. В това отношение имаме две преимущества. На първо място засега сме обуздали всички държави, така че те да знаят добре, че ние държим силата и властта, с които, когато пожелаем, можем да създадем безредия или да възстановим реда. Повечето от държавите са привикнали да виждат в нас една принуждаваща ги и необходима сила. На второ място, чрез нашите интриги сме успели да заплетем необходимите административни нишки, които впоследствие само трябва да опънем, за да обхванем в тях министерските съвети на всички държави. За да успеем в това, трябва да използваме голямото си умение, хитрост и проницателност по време на всякакви преговори и споразумения. Що се отнася до приетата практика на „официални разговори“, то ние ще се придържаме към противоположно поведение, надявайки маската на почтеност и отстъпчивост. По този начин народите и правителствата на гоя ще ни приемат като благодетели и спасители на човечеството. Ние трябва да сме в състояние да отговорим с война на всяка държава, която посмее да ни се противопостави, а ако нейните съседи се осмелят заедно с нея да се обединят срещу нас, тогава ще им се противопоставим чрез Световна война.

Главният фактор за успех в политиката е тайната и тайните начинания. Думите не трябва да съвпадат с делата и с действията на дипломацията.

Ние трябва да принудим правителствата на гоя да предприемат действия само в посоки, благоприятни за нашия мащабно замислен план, вече достигнал желаното от нас съвършенство; това, което ще ни представи пред обществото и ще наложи то да си състави мнението, че сме „Велика сила“, е Пресата, която понастоящем с много малки изключения е цялата в наши ръце.

С една дума, за да държим в ръцете си и да контролираме правителствата на гоите в Европа, ние ще покажем силата си (ако обстоятелствата наложат) на една от европейските държави или дори на няколко от тях чрез многопосочен тероризъм. Ако се получи общо надигане на всички европейски държави срещу нас, ние ще сме в състояние да им отговорим и с оръдията на Америка, на Китай или на Япония.

ПРОТОКОЛ НОМЕР 8

СПЕЦИАЛНИ УЧИЛИЩА И СВРЪХВЪЗПИТАТЕЛЕН ТРЕНИНГ. ИКОНОМИСТИ И МИЛИОНЕРИ. НА КОГО ДА СЕ ДОВЕРЯТ ОТГОВОРНИ ПОСТОВЕ В УПРАВЛЕНИЕТО.

Ние трябва да се въоръжим с всички оръжия, които нашите противници могат да използват срещу нас. Нашето Управление трябва да бъде подкрепяно от всички държави, претендиращи за ръководна роля в света, чрез които ние ще действаме. Управлението ни трябва да се обгради само с лица, подготвени чрез свръхвъзпитателен тренинг в нашите специални училища — публицисти, практикуващи юристи, администратори, финансисти, дипломати. Тази лица ще бъдат посветени във всички тайни на социалната структура. Те ще знаят всякакви езици, които се използват при политическите контакти.

Тези макар и помощни на властта таланти, за които говоря, няма да бъдат взети от народите на гоя, които са свикнали да вършат административна работа, без да си дават труда да помислят какви са крайните цели и намерения на подписаните от тях документи. Гоите никога не обмислят за какво е необходимо това, което правят. Администраторите на гоя подписват документи, без да ги четат, а понякога тези документи служат за користни цели и амбиции.

Поради факта, че измежду всички основни науки икономическите науки се отдават на евреите и са разработени от евреи, ние ще имаме потенциал от икономисти–специалисти по цял свят, с които ще обкръжим нашето Управление. Около нас, разбира се, ще има и цяло съзвездие от банкери, индустриалци, капиталисти и, най-важното, милионери, защото по същество всичко ще бъде определено и установено в зависимост от това какви са материалните им възможности и лични амбиции.

ПРОТОКОЛ НОМЕР 9

ПРИЛАГАНЕ НА МАСОНСКИТЕ ПРИНЦИПИ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПРЕВЪЗПИТАНИЕТО НА ХОРАТА. МАСОНСКАТА ПАРОЛА. ЗНАЧЕНИЕТО НА АНТИСЕМИТИЗМА. ДИКТАТУРАТА НА МАСОНСТВОТО. ТЕРОРЪТ. КОИ СА СЛУГИТЕ НА МАСОНСТВОТО. ЗНАЧЕНИЕ НА ПРОНИЦАТЕЛНОСТТА И СЛЕПИТЕ СИЛИ НА ДЪРЖАВИТЕ НА ГОЯ. ОБЩУВАНЕ НА УПРАВЛЯВАЩИЯ С ТЪЛПАТА. ПАТЕНТ НА ЛИБЕРАЛИЗМА. ЗАВЗЕМАНЕ НА ОБРАЗОВАНИЕТО, ПРОСВЕТАТА И КВАЛИФИКАЦИЯТА, ФАЛШИВИ ТЕОРИИ. ТЪЛКУВАНЕ НА ЗАКОНИТЕ. „ПОДЗЕМИЯТА.“

Както се прилагат нашите принципи, трябва да се обърне внимание на националните особености на хората в различните държави. Общи и еднакви принципи не могат да имат успех дотогава, докато не сме превъзпитали хората по наш образец. Ако прилагаме тези принципи внимателно и постепенно, вие ще видите, че няма да минат и десет години, когато и най-упоритите човешки характери ще се променят, и ние ще прибавим нови хора към редиците на тези, които вече са ни се подчинили.

Мотото на либералите, което всъщност е нашата масонска парола „Свобода, равенство, братство“, ние ще сменим със следните думи, които не са по-различни от паролата ни, а са само идеализирани изрази: право на свобода, дълг към равенство, идеал за братство, и пр. Ние ще ги наложим така, че да хванем бика за рогата… Де факто вече сме унищожили всякакъв вид правила с изключение на нашите, при все че де юре са останали доста от тях. Днес, ако някоя държава протестира срещу нас, това е само проформа.

За нас не съществува съпротива, която да може да ограничи обхвата на нашата активност. Нашето свръхуправление съществува при извънредни условия на закона, които са описани и характеризирани от приетите правила, изразени чрез силата на думата диктатура.

Аз съм на такъв пост и място, от което мога да ви заявя с положителност, че в подходящо време ние, законодателите, сме способни да приложим присъди и наказания, тъй като сме главните във всички наши групи, и затова сме поставени на върха на организационната йерархия. Ние управляваме чрез силата на нашето намерение и твърдо решение, защото в ръцете ни са отломките от едновремешните силни партии на гоя, сега победени от нас с оръжията на безграничната амбиция, горящата ненавист, безмилостното отмъщение, омразата и злобата.

Ние сме в основата на всички терористични акции. При нас служат лица с всякакви възгледи, с всякакви становища — възстановители на монархии, демагози, анархисти, социалисти, комунисти, социалдемократи и всякакъв вид утопични мечтатели. Ние сме ги впрегнали всички, като всеки от тях със собствената си задача се стреми да преобърне, да обърка всякаква установена държавна или религиозна форма на ред. Чрез тези действия всички държави са подложени на трусове и хаос. Те са готови на всякакъв компромис, за да получат мир и спокойствие. Но ние няма да им дадем мир, докато открито не признаят нашето международно Свръхуправление, и то с подчинение, гарантирано от изготвените от нас документи, съдържащи задължителни за изпълнение решения.[1]

За да се унищожат учрежденията на гоя, преди да е настъпило времето за това, ние трябва да ги пипаме с кадифени ръкавици — много деликатно. Нашите ръце са вече в администрациите им, които държат законите, в провеждането на изборите, в пресата, в свободата на личността, и най-главното — в образованието и в обучението — крайъгълния камък на свободното и независимо съществувание.

Ние създадохме тъпаци и глупаци. Зашеметихме и корумпирахме младежта на гоя, като я оставихме да се занимава с принципите и теориите, които знаем, че са фалшиви, но все пак успяхме да им ги втълпим.

Без да променяме значително повечето от съществуващите закони, ние ги усукахме така, че помежду им да има взаимни противоречия и възможности за различни тълкувания, при което получихме великолепни резултати, защото, Първо, интерпретациите прикриват истинската същност на законите, и Второ, защото те ги правят напълно неясни за правителствата на гоя.

Може би ще си помислите, че гоите ще се надигнат срещу нас с оръжие в ръка, ако разберат какво става, преди да е настъпило времето? Не, това не може да стане, защото ние вече имаме средства и срещу това — те са толкова жестоки, че и най-здравото сърце ще се свие от страх: например всички подземни тунели и коридори на големите градове ще бъдат взривени и хвърлени във въздуха заедно с всичките им учреждения и архиви.

[1] напр. ООН — б.а. ↑

ПРОТОКОЛ НОМЕР 10

ВЪНШНАТА ФОРМА НА ПОЛИТИКАТА. ГЕНИЯТ НА МОШЕНИЧЕСТВОТО. КАКВО ОБЕЩАВА ЕДИН МАСОНСКИ ПРЕВРАТ. ИЗБИРАТЕЛНОТО ПРАВО В СВЕТА. САМОМНИТЕЛНОСТТА. ЛИДЕРИ НА МАСОНСТВОТО. УЧРЕЖДЕНИЯ И ТЕХНИТЕ ФУНКЦИИ. ОТРОВАТА НА ЛИБЕРАЛИЗМА. КОНСТИТУЦИЯТА — УЧИЛИЩЕ ЗА ПАРТИЙНИ РАЗДОРИ. ЕПОХА НА РЕПУБЛИКИТЕ. ПРЕЗИДЕНТИТЕ — МАРИОНЕТКИ НА МАСОНСТВОТО. ОТГОВОРНОСТИТЕ НА ПРЕЗИДЕНТА. РОЛЯТА НА ПАРЛАМЕНТА И ПРЕЗИДЕНТА. МАСОНСТВОТО — ЗАКОНОДАТЕЛНА СИЛА. НОВ РЕПУБЛИКАНСКИ РЕД. ПРЕХОД КЪМ МАСОНСКИ ДЕСПОТИЗЪМ. МОМЕНТЪТ ЗА ПРОКЛАМАЦИЯ НА ГОСПОДАРЯ НА ЦЕЛИЯ СВЯТ.

Днес аз започвам с повторение на онова, което казах преди, и ви моля да разберете, че правителствата и хората в повечето случаи се задоволяват със собствената си политика, ако тя изглежда добре и благоприятно извън страната. Тълпата питае специална привързаност и респект към гении с политическа сила и приема всяка тяхна насилствена дейност с възхищение. Например: „Мошеничество, добре, да, това е мошеничество, но колко хитро е изиграно, колко великолепно е направено, каква нагла дързост е проявена!“ И т.н., и т.н.

Ние разчитаме да привлечем всички държави да вземат присърце изграждането на нова основна световна структура, проектът за която е съставен от нас. Ето защо преди всичко ни е необходимо да се справим с всяко нехайство, което може да попречи за изпълнението на предначертания от нас план.

Когато вече ще сме осъществили нашия световен преврат, тогава ще кажем на различните хора: „Всичко мина много лошо, всичко стана с големи мъки. Ние разрушихме причините за вашите мъки — националности, граници, различия в сечене на пари и др. Вие сте свободни, разбира се, да ни обвините, но възможно ли е това обвинение да бъде справедливо, след като самите вие, преди да ни обвините, подкрепяхте това, което ви предлагахме…“ Тогава екзалтираната тълпа ще ни понесе триумфално на ръце, изпълнена с надежди и очаквания. Гласуването, което сътворихме — един от инструментите, който ще ни изведе към световния трон, ще изиграе своята роля, тъй като гоя възприе нашето учение, а то е: дори и в най-малката обществена единица всеки да има правото да гласува на събрание или при групови споразумения.

За да подсигурим напълно нашия успех, трябва да направим така, че всеки да може да гласува без разлика на класа и квалификация. Това е единственият начин да успеем да създадем едно абсолютно болшинство, каквото не може да се получи от образованите заможни класи на гоите. Създавайки у всеки лично самомнение, ние ще разрушим сред гоя значението на семейството и неговата обществено–обединяваща стойност. Нашата образователна програма ще бъде подходящо скалъпена и задължителна за изпълнение.

Плановете ни няма да обърнат съществуващите институции с главата надолу току-така. Те са направени, за да въздействат върху промените в държавните икономики и въобще върху движението на техническия прогрес, който ще бъде ръководен и направляван по предначертания от нас план.

Почти във всички държави съществуват едни и същи структури, независимо от различните им имена. Например: Държавен съвет, Правителство, Сенат, Министерства, Представители, Законодателна, Съдебна, Изпълнителна власт, и т.н. Всяка една от тези институции има някаква много важна функция в държавата, и забележете, че думата „важна“ се прилага не към съответната институция, а към функцията й. Тези управленчески институции са разделили помежду си всички държавни власти — административна, законодателна, изпълнителна, съдебна и т.н., така че да работят и функционират като органите на човешкото тяло. Ако повредим една част от механизма на държавата, тя заболява също като човешкото тяло и… следва смърт.

Когато вкарахме в държавния организъм отровата на либерализма, цялата негова политическа същност претърпя огромна промяна. Почти всички държави бяха сграбчени от една смъртоносна болест сепсис (отравяне на кръвта). Това, което ни остава, е да изчакаме края на смъртната им агония.

Либерализмът роди конституционните държави, които заеха мястото на единствения гарант и защитник на гоя — Диктатурата.

Една конституция не е нищо друго освен училище за разногласия и разединения, неразбирателство, разправии, безцелни партийни вълнения, партийни кризи — с две думи, училище за всичко, което служи да разруши индивидуалността на националната политическа активност и държавния суверенитет. След като това стана възможно, настъпи ерата на републиките. И тогава стана така, че ние заместихме властелина-Монарх с окарикатурено управление — Президент взет от масата, от средата на създадените от нас пионки, на подчинените ни „интелектуалци“. Такава беше мината, която поставихме в умовете на гоя.

В близко бъдеще ще установим отговорностите на президентите. Следващият етап е да подготвим избори в полза на такива президенти, които имат тъмно минало, някакво неоткрито петно, някаква сламена шапка или нещо друго. По тези причини те ще бъдат активни и предани агенти за реализирането на нашите планове, без да се страхуваме, че ще ни разкрият. Ние ще дадем на президента правото да обявява война. Оправданието за това му право ще се обосновава от обстоятелството, че той е главнокомандващ на цялата държавна армия и може да я използва, когато е необходимо, да защити Новата Републиканска конституция, чийто отговорен представител е.

Лесно е да се разбере, че при известни условия ключът на олтара ще бъде в нашите ръце, и никой освен нас няма да дирижира силата на законодателството.

Освен това с прокарването на Новата конституция ние ще отнемем от Парламента правото на интерпелация, запитване по отношение на мерките, вземани от правителствата, под претекст за запазване на политическите тайни, а по-късно чрез тази Нова конституция ще намалим броя на депутатите в Парламента до минимум, чрез което пропорционално ще намаляват и политическите страсти и увлеченията на политиците. От президента ще зависи назначаването на председатели и на заместник-председатели на Камарите — на Народното събрание и на Сената. Вместо непрекъснати законотворчески сесии на парламента, ние ще сведем неговите заседания до няколко месечни. Освен това президентът, като глава на изпълнителната власт, ще има правото да свиква и да разпуска парламента, както и да удължава времето му за вземане на решения. Ние ще накараме министрите и другите висши официални лица от администрацията да избягват да вземат самостоятелни решения без президента. Ние специално ще препоръчаме това право да бъде дадено на Сената, на Държавния съвет или на Министерския съвет, но в никакъв случай на отделно официално лице от тях. Президентът по наше усмотрение ще разтълкува смисъла на различните съществуващи закони. Той ще ги анулира тогава, когато му кажем, че е необходимо да стори това. Освен това той ще има правото да предлага временни закони под претекста, че те са необходими за върховното благоденствие на страната.

Чрез подобни мерки ще добием силата и малко по малко, крачка по крачка, ще унищожим всякакви видове конституции. И когато настъпи нашият час, ще сменим всички форми на управление с деспотизъм.

Признаването на нашия Деспот може да дойде и преди унищожаването на конституциите на гоите. Моментът на това признание ще дойде, когато хората стигнат до положение да не могат повече да търпят нередностите и некомпетентността на техните управници, които ние сме предизвикали. Тогава ще чуем силния протест на тълпата: „Те да се махат, и ни дайте един цар[1] на цялата земя, на целия свят, който ще ни обедини и който ще унищожи причините за разногласията — граници, националности, религии, национални дългове[2]. Той ще ни даде мир и спокойствие, които не можахме да намерим при нашите управници и представители“.

Вие сами прекрасно разбирате, че за да се стигне до такива изказвания и пожелания от всички народи, е необходимо да предизвикаме безпокойства и вълнения във всички държави, както и да влошим отношенията между народите и техните правителства до крайност — омраза, войни, глад, изтезания и ваксинации[3]. При това положение, когато всичко се обърне с главата надолу, гоите няма да имат никакъв друг изход, освен да се приютят напълно под нашата върховна власт над парите и над всичко останало.

Но ако ние дадем на държавите в света кратка почивка, ще мине дълго време и моментът, който очакваме, ще дойде трудно, а може би никога няма да настъпи.

[1] Това е настъпващият Нов световен ред, който в момента се провъзгласява от Буш (б.а.). ↑

[2] Всички държави в света са затънали в дългове и са станали напълно зависими от мегабанките и контрола, за който говоря. България им дължи повече от 12 милиарда долара. САЩ им дължи повече от 5 трилиона долара. Няма държава в света, която да не им е длъжник. Абсурдно е да се очаква тези астрономически задължения да могат да бъдат изплатени по някакъв редовен и легален начин. Следва само капитулация или световно надигане. ↑

[3] В книгата си „Световна конспирация“ съм отразил подробно как се появи болестта СПИН. ↑

ПРОТОКОЛ НОМЕР 11

ПРОГРАМА ЗА НОВА КОНСТИТУЦИЯ. НЯКОИ ДЕТАЙЛИ ОТ ПЛАНИРАНАТА РЕВОЛЮЦИЯ. ГОИТЕ — СТАДО ОВЦЕ. ТАЙНОТО МАСОНСТВО И НЕГОВОТО ШОУ — ЛОЖИТЕ.

Държавният съвет е бил и е категоричен израз на авторитета на владетеля (президента). Той ще бъде само едно шоу, показната част на представителната институция, която може да се нарече редакционен съвет по законите и декретите на президента.

Програмата на Новата конституция е следната: ние ще направим законите, правата и справедливостта: 1) по образец на предложенията на законодателната комисия; 2) чрез декрети от президента по образец на общите правила; 3) при благоприятни за страната условия да можем да предизвикаме революция в държавата.

След установяване на дневния ред ще се заемем с подробностите на комбинациите, чрез които ще завършим революцията по предварително начертания план. Под тези комбинации аз имам предвид свободата на печата, правата на сдруженията, свободата на мисълта, закона за правото на гласуване и др., които трябва да изчезнат завинаги от съзнанието на човека или да бъдат променени още на другия ден след прокламирането на Новата конституция.

Трябва да сме много внимателни и в никакъв случай да не прибързваме с налагането на нашите заповеди и власт. Всяко прибързване може да урони престижа на Новата конституция. Това, което искаме, е още в първия момент на нейното провъзгласяване, докато хората от цял свят са още зашеметени от революцията, докато са още в състояние на несигурност и страх от терор, да признаят веднъж завинаги, че ние сме толкова силни, толкова непревземаеми, че в никакъв случай не ни е необходимо да се съобразяваме с тях[1], и следователно не ни интересуват техните мнения и желания. Ние сме готови и способни да сразим с неудържима сила по всяко време и на всяко място всякаква проява или демонстрация, както и да покажем, че в никакъв случай не желаем да делим властта си с тях… Тогава те, треперейки от страх, ще затворят очите си напълно в очакване да разберат какъв ще е краят.

Гоите са стадо овце и ние сме техните вълци. А знаете какво става, когато вълци пазят стадото…

Има и още една причина, поради която те ще затворят очи. Ще им обещаваме, че ще им върнем всички свободи, които сме им отнели, веднага след като унищожим враговете на мира и укротим всички партии…

Не си заслужава да им се казва каквото и да е във връзка с това колко дълго време трябва да чакат за връщането на правата си.

Каква е целта на тази наша политика, която сме планирали и натъпкали в главите на гоя, без да им дадем каквато и да е възможност да разберат истинското й значение? За какво, ако не за да получим по заобиколен път за нашето разпръснато племе онова, което е непостижимо по Правия път? Това е главното и основното, за което ни служи нашата организация на ТАЙНОТО МАСОНСТВО, КОЕТО НЕ Е ДОБРЕ ПОЗНАТО, И ЦЕЛИТЕ НА КОЕТО ДОРИ НЕ СА ТОЛКОВА МНОГО, КОЛКОТО СЕ ПРЕДПОЛАГА ОТ ТЕЗИ ЖИВОТНИ ГОИТЕ, ВКАРАНИ ОТ НАС В „ШОУТО“ НА АРМИИТЕ ОТ МАСОНСКИ ЛОЖИ С ЦЕЛ ДА СЕ ХВЪРЛИ ПРАХ В ОЧИТЕ НА ТЕХНИТЕ НАРОДИ.

Бог ни е определил за негов избран народ и ни е дарил с най-големия възможен подарък: да бъдем пръснати по целия свят, за което всички мислят, че е най-голямата ни слабост, докато всъщност от това произлиза цялата ни сила и мощ, която ни доведе пред прага на върховната световна власт.

Няма да мине още много време и ще построим онова, което сме замислили, върху основите, които вече сме положили.

[1] По време на Френската революция, на Болшевишката революция, на Деветосептемврийския комунистически преврат в България и след това бе унищожен националният и интелектуален елит на тези народи. ↑

ПРОТОКОЛ НОМЕР 12

МАСОНСКОТО ТЪЛКУВАНЕ НА ПОНЯТИЕТО „СВОБОДА“. БЪДЕЩЕТО НА ПРЕСАТА В ЦАРСТВОТО НА МАСОНИТЕ. КОНТРОЛ НА ПРЕСАТА. КОРЕСПОНДЕНТСКИ АГЕНЦИИ. КАКВО Е ПРОГРЕС СПОРЕД МАСОНСТВОТО. МАСОНСКАТА СОЛИДАРНОСТ В ПРЕСАТА ДНЕС. БЕЗПОГРЕШНОСТ НА НОВИЯ РЕЖИМ.

Думата свобода, която може да бъде тълкувана по различни начини, е дефинирана от нас както следва: Свобода е правото да се прави това, което законът разрешава. Това тълкуване на думата в подходящо време ще ни бъде от полза, защото по този начин всички свободи ще бъдат в наши ръце, след като законите ще ги премахват и отново ще ги създават такива, каквито ние ги желаем според приетата програма.

Ние ще работим с пресата по следния начин: каква е ролята, играна от печата днес? Той служи да възбуди и разпали страстите, необходими за нашата цел, или служи на егоистични намерения, и публиката няма и най-малка представа за кого всъщност работи пресата. Ние ще я оседлаем и обуздаем със стегната юзда. Ще направим същото и с цялата печатна продукция. Ние ще я цензурираме, и тъй като това е много доходно предприятие, ще го използваме като източник на средства за нашата държава — ще наложим специална твърде висока такса и ще изискваме специален депозит, преди да разрешим да функционира какъвто и да е печатен орган или печатница. Това ще ни гарантира монопол над цензурата и ще предпази нашето Управление от всякакъв вид атаки от страна на пресата и печата. При всеки опит да ни атакуват, ако все още това е възможно, ще наложим безмилостни глоби. Мерки като такси, специални депозити и глоби ще донесат колосален доход на Управлението ни. При големите глоби, които ще наложим, никой не ще посмее дори да повдигне пръста си срещу ореола на нашата управленческа непогрешимост. Претекстът да спрем дадена публикация без каквото и да е оправдание ще бъде твърдението, че тя провокира общественото мнение. Забележете, че между тези, които ще ни атакуват, ще има и административни органи, създадени от нас, които ще атакуват само предварително определени становища. Нито едно мнение няма да стигне до публиката без нашия контрол. Дори и сега това вече е постигнато, тъй като всички новини се получават само от няколко телеграфни агенции, в чиито кантори е съсредоточена информацията от цял свят. След време всички тези агенции ще бъдат наши и ще разпространяват само онова, което им позволим ние.

Да се върнем отново към бъдещето на книгопечатането и пресата. Всеки, който пожелае да стане издател, печатар или книжар, ще бъде задължен да се сдобие с диплома, която в случай на каквато и да било грешка ще му бъде отнета веднага. С такива мерки мисленето и способността да се разсъждава ще станат възпитателно средство в ръцете на нашето Управление, което няма да позволи повече народът от дадена държава да залита и да върви по друг път, както и да си фантазира за някакъв благословен прогрес. Има ли някой от нас, който да не знае, че именно този стремеж към прогрес прокарва пътищата към лекомисленото поведение и разни фантазии, които пораждат анархистични отношения между хората и ги насочват срещу властта. Прогресът или по-скоро идеята за прогрес е въвела концепцията за всякакъв вид еманципация. Тази идея все още не е успяла да установи своите граници. В основата си всички т.нар. либерали са анархисти, не в действителност, а по идеи. Всички либерално мислещи преследват призрака на свободата и изпадат неизбежно в слободия и невъздържаност, което по своята същност е анархия.

На периодичния печат също ще наложим високи такси, както на другите печатни произведения. За всички книги, по-малки от 30 страници, ще се плаща двойно. Ще ги таксуваме като брошури, и по този начин ще ограничим издаването им. Брошурите са най-опасната печатна отрова, и тъй като те ще бъдат доста скъпи, читателите им ще намалеят. В същото време ще публикуваме материали, които да въздействат на умственото развитие в посоката, която преследваме, т.е. в наша полза. И понеже тези материали ще бъдат евтини, те масово ще се четат. Преди издателство или печатница да приемат какъвто и да е материал за издаване, те ще трябва да искат разрешение от властите[1]. Така ние ще знаем винаги и отрано какви трикове ни се подготвят, и ще можем да вземем съответните предварителни мерки срещу противника.

Литературата и журналистиката са две от най-важните възпитателни средства, и следователно нашето Управление ще стане собственик на повечето от вестниците. По този начин ще неутрализираме вредното въздействие на независимия частен печат, и това ще ни осигури огромно влияние върху мисълта на публиката. Ако дадем разрешителни на десет частни вестника, ние ще основем тридесет[2], и за всичко останало ще се придържаме към същата пропорция. Това, разбира се, в никакъв случай не трябва да се подозира от публиката. За тази цел нашите вестници много често трябва да публикуват противоречиви мнения, които да създават доверие към тях, и по този начин те ще доведат при нас недоверчивите опоненти, които веднъж паднали в клопката ни, стават безвредни.

Нашите вестници ще бъдат от всякакъв характер — монархически, републикански, революционни, дори анархистични дотолкова, доколкото конституцията го позволява. Като индийския идол Вишну всеки един от вестниците ни ще има сто ръце, и на всяка ръка ще имаме по един пръст върху едно от мненията на народа.

Успехът ни над нашите опоненти е сигурен, защото те няма да имат на тяхно разположение печатни издания, чрез които да пропагандират идеите си. Така ще отпадне необходимостта от каквито и да са опровержения.

Нека се спрем само на френския печат, дори и днес. Много неща в него разкриват масонската солидарност, ако внимаваме над всяка дума: всички органи на пресата са обвързани чрез професионална тайна, също като при авгурите от стари времена, и нито един от техните броеве няма да ви подскаже или посочи информационните си източници, ако предварително не е било решено те да бъдат обявени. Нито един журналист няма да рискува да измени на тази тайна, защото на никого няма да бъде разрешено да практикува професията си, без да има в неговото минало нещо опозорено и безчестно… Тези безчестни рани ще бъдат винаги болезнено отворени.

Нашите сметки и внимание са специално обърнати към провинцията. Належащо за нас е там да разпалим надеждите и поривите, с които във всеки момент можем да ударим столицата. Демонстрациите и манифестациите в провинцията ще представим като собствените надежди и пориви на населението[3]. Естествено че всъщност източникът на напрежение ще сме ние. Докато получим пълната власт, от която се нуждаем, дотогава столиците трябва да са вече задушени от провинциалното мнение, т.е. от мнението на болшинството, което е подготвила нашата агентура. Това, което ни е необходимо, е в най-важния психологически момент столиците да не са в състояние да обсъждат един свършен факт по простата причина, че вече е приет от общественото мнение на провинцията.

Когато превземем властта и установим новия режим, в никакъв случай не трябва да позволим на пресата или на какъвто и да е друг източник да съобщава за каквато и да е обществена непочтеност. Необходимо е да се мисли, че Новият режим е задоволил всички толкова съвършено, че дори и престъпността е изчезнала… Престъпленията трябва да се знаят само от техните жертви и извършители, от случайните свидетели — и от никой друг.

[1] Само допреди една-две години всяка публикация трябваше да мине през цензура. Днес на много места цензурата продължава да съществува — комисии решават кое да се публикува и кое не! В София комисията на Университетското издателство например е под председателството на проф. Исак Паси. ↑

[2] В САЩ и в Западна Европа 80–90% от пресата се притежава и контролира от същите хора, за които говоря. И в България, въпреки че пресата вече минава в частни ръце, голяма част от нея се контролира. Неслучайно доброжелателят Максуел посети България преди година. ↑

[3] Идеите и действията в провинцията винаги се развиват с по-голямо закъснение, отколкото в столицата. Обикновено провинцията е по-консервативна. Когато Париж е бил потопен в кръв по време на Френската революция, на много места в провинцията положението е било спокойно. Резултатите от всички избори показват, че там всякаква промяна на режима и на мисленето става много по-бавно. ↑

ПРОТОКОЛ НОМЕР 13

НЕОБХОДИМОСТТА ОТ НАСЪЩНИЯ ХЛЯБ. ВЪПРОСИ НА ПОЛИТИКАТА. ВЪПРОСИ НА ИНДУСТРИЯТА. РАЗВЛЕЧЕНИЯ. НАРОДНИ ДВОРЦИ. „ИСТИНАТА Е ЕДНА.“ ВЕЛИКИТЕ ПРОБЛЕМИ.

Необходимостта от ежедневния хляб принуждава гоите да мълчат и да бъдат наши скромни служители. Агенти, взети от гоя за нашата преса, ще трябва да споделят с нас всичко, и това, което не ни е удобно, няма да го публикуват. Ние ще приложим специален тренинг на всички тези хора.

Забележете, че за да подсигурим мнението на тълпите, ние само улесняваме работата на нашите хора. Не ги притискаме за действия, а само за противоречащи ни по някои въпроси думи. Ние непрекъснато правим публични декларации, от които читателите остават с впечатлението, че служим единствено на общото желание.

За да разсеем хората, които са неприятно обезпокоени от разисквания на политически въпроси, ние сега поставяме на тяхно място нови въпроси — за индустрията. В тази сфера ги оставяме да разискват колкото си искат глупости. По този въпрос масите се съгласяват да не са активни и предпочитат да си починат от голямата политика. Ако все пак масите продължават да се интересуват от политически въпроси, противоположни на нашите планове, ние им подготвяме нови развлечения, забавни игри, силни увлечения, народни дворци и разни други… Скоро след това ще започнем чрез пресата съревнования в изкуствата или в някакъв вид спорт[1]. Всичко това ще разсее техните мисли и ще ги отдалечи от въпросите, които са ни неприятни. Имайки на разположение доста развлечения, те все по-малко мислят по щекотливите въпроси, което в края на краищата ги отвиква да имат каквото и да е собствено мнение, и започват да говорят като нас, защото само ние ще им предложим нова посока на мислене…

Ролята, играна от либералите и от утопистките мечтатели, най-после ще свърши, когато нашето Управление стане известно. Дотогава те ще продължават да ни правят добра услуга. Следователно ние ще продължим да насочваме мисленето на гоите към всякакъв вид безсмислени идеи и схващания за фантастични теории, нови и привидно прогресивни. Ние сме постигнали пълен успех, като сме обърнали безмозъчните глави на гоите към прогреса. Няма нито една глава от тях, която да е способна да разбере, че под тази дума прогрес се крие най-голямата лъжа, и особено в случаите, когато не се отнася до материално изобретение. Истината е, че няма място за прогрес!… Прогресът, подобно на всяка фалшива идея, успя да затъмни истината, така че никой да не може да я разбира, освен нас, избраните от Бога, нейните пазители.

Когато дойдем в нашето царство, нашите оратори ще разяснят всички идеи и теории, които са обърнали човешкия род с главата надолу с цел накрая да му наложат нашия благословен обществен ред.

Кой някога би могъл да предположи, че всички тези хора са организирани от нас според един предварителен политически план, който никой не е могъл да отгатне в продължение на много столетия?!

[1] Всички помним колко голямо значение и внимание бе отдавано на надпреварването в областта на изкуствата и на спорта по времето на комунизма. ↑

ПРОТОКОЛ НОМЕР 14

РЕЛИГИЯТА НА БЪДЕЩЕТО. БЪДЕЩИ УСЛОВИЯ НА КРЕПОСТНИЧЕСТВО. НЕДОСТЪПНОТО ДО ЗНАНИЯТА, ЗАСЯГАЩИ РЕЛИГИЯТА НА БЪДЕЩЕТО. ПОРНОГРАФИЯ И ПЕЧАТНИ ПРОИЗВЕДЕНИЯ НА БЪДЕЩЕТО.

Когато дойдем в нашето царство, ще бъде нежелателно за нас в него да съществува каквато и да е друга религия освен нашата, тази на единствения Бог, с когото нашата съдба е свързана чрез мястото, което заемаме като избран народ. Следователно ние трябва да ликвидираме всички други религии. Ако това възроди атеизма, който се шири днес, той няма да бъде никакво препятствие за нашите възгледи, а ще послужи като предупреждение към поколенията, които ще се вслушат в нашите проповеди — религията на Мойсей, която чрез своята принципно устойчива и логично изработена система е довела всички хора по света в наше подчинение. В това отношение ние ще наблегнем на нейните загадъчни права, на които е базирана цялата наша възпитателна сила… Тогава при всяка създадена възможност ще публикуваме статии, в които ще правим сравнения между нашето благотворно управление и това от миналите столетия. Благоденствието и спокойствието, които със сила сме установили след многовековни вълнения, ще бъдат от много голяма полза за човечеството — това трябва дебело да се подчертава. Грешките на управленията на гоя ще бъдат описвани от нас с ярко изразено възмущение. Ние ще внушим такава погнуса и отвращение към тях, че хората ще предпочетат спокойствие в робска държава пред правата на прехвалената свобода, изчерпала всички духовни източници на човешкото съществуване… Безсмислените промени във формите на управление, към които ние подстрекаваме и провокираме гоя, подкопаха държавните им структури. Това положение отврати толкова силно хората, че те ще предпочетат нашето Управление пред това да рискуват отново да преживеят всички вълнения и мизерии, през които вече са минали. В същото време ние не ще пропускаме да подчертаваме историческите грешки на държавните управления на гоите, които са изтормозили и измъчили човечеството през изминалите столетия с непознаването на съставните елементи на правилното държавно ръководство.

Силата на нашите принципи и методи ще демонстрираме чрез нашето Управление — факт, който ще им представим и изясним като блестящ контраст на отмрелия и разложил се стар ред на живота в социалната сфера.

Нашите философи ще обсъдят недостатъците и несъвършенството на различните идеи и убеждения на гоя. И никой в никакъв случай няма да обсъжда въпроси от нашата вяра от истинската й гледна точка, след като това не трябва да се знае от никого. Никой от нашите няма да посмее да разкрие нейните тайни.

В държави, познати като просветени и прогресивни, сме създавали безсмислена и неприлична — отвратителна литература. Дори и известно време след като сме взели властта, ние ще продължим нейното разпространение, за да обезпечим подчертан контраст на речите, партийните програми и др., които ще разпространяват централите ни… Нашите мъдри хора, обучавани да станат водачи на гоя, ще съчинят проекти, статии, речи и мемоари, които ще използваме, за да въздействаме върху умовете на гоя, насочвайки ги към такива разбирания и форми на знания, които са твърдо определени от нас.

ПРОТОКОЛ НОМЕР 15

ЕДИН ДЕН — РЕВОЛЮЦИЯ В ЦЕЛИЯ СВЯТ. ЕКЗЕКУЦИИ. БЪДЕЩА УЧАСТ НА ГОИТЕ-МАСОНИ. МИСТИЦИЗЪМ НА ВЛАСТТА. РАЗМНОЖАВАНЕ НА МАСОНСКИТЕ ЛОЖИ. ЦЕНТРАЛНО УПРАВИТЕЛНО ТЯЛО НА МАСОНСКИТЕ СТАРЕЙШИНИ. „АЗЕВСКИТЕ ТАКТИКИ.“ МАСОНСТВОТО КАТО ВОДАЧ НА ВСИЧКИ ТАЙНИ ОРГАНИЗАЦИИ. КОЛЕКТИВИЗЪМ. ЖЕРТВИ. ЕКЗЕКУЦИИ НА МАСОНИ. ПАДАНЕ НА ПРЕСТИЖА НА ЗАКОНИТЕ И ВЛАСТТА. НАШЕТО МЯСТО КАТО ИЗБРАН НАРОД. КРАТКОСТ И ЯСНОТА НА ЗАКОНИТЕ В БЪДЕЩОТО ЦАРСТВО. ПОДЧИНЕНИЕ НА ЗАПОВЕДИТЕ. МЕРКИ СРЕЩУ ЗЛОУПОТРЕБИ С ВЛАСТТА. СТРОГОСТ И НЕУМОЛИМОСТ НА НАКАЗАНИЯТА. ОГРАНИЧАВАНЕ НА ВЪЗРАСТТА НА СЪДИИТЕ. ЛИБЕРАЛИЗЪМ НА СЪДИИТЕ И ВЛАСТИТЕ. ПАРИТЕ НА ЦЕЛИЯ СВЯТ. АБСОЛЮТИЗЪМ НА МАСОНСТВОТО. ПРАВО НА АПЕЛИРАНЕ. ПАТРИАРХАЛНО „ВЪНШНО ПРЕДСТАВЯНЕ“ НА СИЛАТА НА БЪДЕЩИТЕ УПРАВНИЦИ. ВЪЗВЕЛИЧАВАНЕ НА УПРАВИТЕЛЯ. ПРАВОТО НА СИЛНИЯ — ЕДИНСТВЕНОТО ПРАВО. ЦАРЯТ НА ИЗРАЕЛ — ПАТРИАРХ НА ЦЕЛИЯ СВЯТ.

Когато най-после постигнем окончателно нашето царство с помощта на държавен преврат, подготвен навсякъде по света в един и същи ден, първата ни задача ще бъде да се подсигурим така, че заговори и съзаклятия срещу нас да са изобщо немислими. За тази цел ще бъдем безмилостни към всеки, който посмее да ни се противопостави и да вдигне оръжие срещу царството ни. Учредяването на всякакъв вид тайно дружество ще бъде наказвано със смърт. Сега съществуващите са ни известни, служили са ни и ни служат. Ние ще ги разформироваме, като разпилеем членовете им на заточение в други континенти, далеч от Европа. По такъв начин ще постъпим с всички масони-гои, които знаят твърде много. Тези, които освободим по една или друга причина, ще бъдат държани непрекъснато в напрежение и страх от изселване. Ние ще приемем и обнародваме закон, според който всички бивши членове на тайни дружества ще подлежат на изселване от Европа, където ще бъде центърът на нашето Управление. Резолюциите на нашето Управление ще бъдат окончателни и безапелационни.

Единственият начин да се възстанови реда в обществата на гоя, в които ние сме насадили и вкоренили дълбоко разногласие, е да използваме безмилостни мерки, които доказват нашата ръководеща и управляваща сила. Никакво внимание не трябва да се обръща на падащите жертви, те страдат за благополучието на бъдещето. Достигането до такова благополучие, дори с цената на жертви, е задължение на всеки вид управление, което, за да оправдае своето съществуване, не трябва да използва само своите привилегии, но и да изпълнява задълженията си. Основната гаранция за стабилността на една власт е да потвърди ореола на силата си. Този ореол се постига само чрез величествена непреклонност и могъщество. Те са неприкосновени, тъй като са ни дадени от самия Бог, когато ни е посочил като негов избран народ.

Междувременно докато постигнем нашето царство, ние трябва да действаме по обратния път. Ще създаваме и умножаваме франкмасонските ложи във всички страни на света, за да вкараме в тях всички, които могат да станат или които са бележити и именити в обществената дейност, така че в тези ложи ще имаме интелигенцията на гоя, която е много важна като средство за влияние. Ние ще поставим всички ложи под централно ръководство, което ще знаем само ние, а за всички останали ще бъде абсолютно непознато. То ще бъде съставено само от наши мъдри старейшини. Ложите ще имат свои представители, които ще служат само като параван на централното масонско ръководство, откъдето ще излиза паролата и програмата. В тези ложи ние ще вържем в един възел всички революционни и либерални личности. Ще ни бъдат известни най-секретните политически заговори и ще пропадат още в деня на замислянето. Между членовете на тези ложи ще бъдат почти всички агенти от интернационалната и националната полиция, които работят за нас.

Този род хора, които с готовност влизат в тайни организации, обикновено са кариеристи, авантюристи и общо взето хора, повърхностно мислещи, с които няма да имаме никакви проблеми да се справим, за да ги накараме да въртят механизма на машината, която работи за нас.

Ако този свят е разединен и възбуден, то е, защото сме го разбърквали и раздвижвали, за да разрушим неговата силна солидарност. И ако някъде в света трябва да се подготви заговор, то на върха му обезателно ще бъде един от нашите най-доверени служители. Съвсем естествено е, че ние, а не някой друг, трябва да ръководим масонската активност и действия.

Гоите влизат в ложите от личен интерес или от любопитство, за да захапят залък от някаква благинка, а някои — за да имат възможност по някакъв начин да представят пред хората своите фантазии. Ние сме забележително щедри към техните мечти за успех и аплодисменти. Целта на това наше поведение е да накараме тези хора по естествен път да ни вярват и да придобият доверие в нас, както да се убедят, че това, което са постигнали, е тяхна лична заслуга с наша помощ а също и да разберат, че не е възможно да получат от други това, което ние им даваме…

Вие не можете да си представите до каква степен на наивност може да достигне един много умен и начетен гоя, когато му помогнем да се наложи в обществото с някоя голяма идея, и обратното, колко лесно е да му наложим робско подчинение, за да си възвърне отнетия аплодисмент. Тази тяхна психология ни помага в работата, тъй като можем да го манипулираме във всяка посока, в която са ни необходими. Тези тигри на вид имат овчи души и вятърът съвсем спокойно преминава през главите им.

Ако сме успели да ги доведем до този стадий на глупава слепота, не е ли това доказателство, че умът на гоя е недоразвит в сравнение с нашия? Това е главното, което гарантира успеха ни.

Колко далеч са виждали нашите мъдри старейшини от стари времена, като са казвали, че за да се стигне до желания край, е необходимо в никакъв случай да не се спира и да не се броят жертвите, за да се постигне целта… Ние не сме броили жертвите на семето на гоевите животни, докато сме пожертвали; много от нашите собствени хора, но затова пък вече сме дали на нашите такова положение на земята, за каквото те не са и сънували.

Смъртта е неизбежния край за всички. По-добре е да се доведат до този край най-напред онези, които пречат и спъват нашите дела, отколкото самите ние, които сме основателите на делата. Ние ликвидираме масоните така умно, че никой от братството не може в нищо да се усъмни, нито дори самите жертви могат да разберат нашата присъда — те всички умират, когато ние заповядаме[1], от някакъв вид заболяване… Дори някой от братството да знае нещо по въпроса, той няма да посмее да протестира. Чрез тези методи сме спрели в масонството всякакви протести срещу нашата сила. Докато проповядваме на гоя либерализъм, ние в същото време държим нашия народ и нашите агенти в състояние на неоспоримо подчинение.

Под наше влияние изпълнението на законите на гоя се е намалило до минимум. Престижът на закона се е дискредитирал чрез либералните тълкувания, въведени и в тази сфера. В най-важните и основни дела и въпроси съдиите решават, както ние им диктуваме. С тези, които ни се противопоставят или не са наши оръдия, се справяме много лесно чрез мнението на вестниците или с други средства… Дори сенатори и висши администратори приемат нашите „съвети“. Разликата между гоя и нас — избрания народ за управляване на света — е много голяма. Ние сме способни да мислим и творим, докато безхарактерният гоя не е способен за нищо.

Когато настъпи времето на нашето открито господство, ние ще преправим законодателството си. Всичките ни закони ще бъдат кратки, пълни, стабилни, без каквито и да са тълкувания, така че всеки да бъде в състояние да ги изпълнява безусловно. Главното им качество ще бъде подчинение на заповедите, и този принцип ще бъде изпълнен в най-голяма степен. Ние ще следим ревниво всяко действие на администрацията, от което зависи гладкото движение на държавните механизми, и всяко отстъпление от този път няма да оставим ненаказано. Ореолът на нашата власт изисква много жестоки наказания и за най-малкото нарушение, за да можем да задържим своя върховен престиж. Например нашите съдии ще знаят, че винаги, когато са склонни към глупава снизходителност, те нарушават и престъпват закона за справедливостта, който е въведен за назидание на хората чрез наказания на малки грешки и пропуски, а не за показ на духовните качества на съдията… Такива качества е редно да се показват в частния живот, който е възпитателната основа на човека, а не на обществени места, каквито са например съдилищата.

Нашата правна администрация ще служи до 55-годишна възраст, защото първо, старите хора по-лесно и по-често се влияят от чужди мнения и са по-малко способни да изпълняват нови нареждания, и второ — това ще даде възможност да бъдем по-гъвкави в смяната на администрацията, която по-лесно ще превием под нашия натиск. Който желае да задържи мястото си, ще трябва сляпо да се подчинява, за да го заслужи.

Изобщо нашите съдии ще бъдат избрани от нас само сред тези, които напълно разбират, че това, което трябва да правят, е да наказват и да прилагат закони, а не да мечтаят за либерализъм, както правят гоите.

Днешните съдии на гоя не изпълняват съвестно задълженията си, както и много други техни управленчески институции, поради което правителствата им пропадат не от друго, а от действията на собствените им администратори.

Ние ще имаме много примери за резултатите от техните действия, които служат за урок на нашето Управление.

Ние ще изкореним либерализма от всички важни стратегически постове на Управлението ни.

Ранното пенсиониране на 55-годишна възраст ще коства на нашата държава твърде много, но тъй като всички пари на света ще бъдат концентрирани в наши ръце, не е необходимо този въпрос да ни безпокои.

Нашият абсолютизъм ще бъде логично последователен във всяко отношение: ние ще игнорираме всякакви слухове и недоволства от какъвто и да е вид, и ще изтръгнем от корен всяка такава тяхна проява чрез наказание, което ще служи за назидание.

Ние ще премахнем касацията, която ще бъде предадена изключително на наше разположение. Народът в никакъв случай не трябва да се съмнява в решението на съдиите, поставени от нас. Ако нещо такова се случи, ние ще бъдем тези, които не само ще касираме, но в същото време ще накажем и съдията — постъпка, която ще продължи да поддържа нашия авторитет.

Нашето управление ще изглежда външно като патриархално бащинско покровителство. Народът ще бъде доволен от това, че ние сме урегулирали всичко в неговия живот, точно както се прави от умни родители, които желаят да приучат децата си към задължение и подчинение.

Както виждате, аз основавам нашия деспотизъм върху права и задължения. Правото да се застави всеки да изпълнява задълженията си е отговорност на всяко управление, което е баща на своите поданици. Това е правото на силния, който може да ползва постиженията на човечеството, определени от природата, наречени подчинение. Всичко в света е в състояние на подчинение, ако не на хората, то при всички случаи на обстоятелствата, когато са по-силни. Ето защо в името на нашето добро ние трябва да бъдем тези, които са силните.

Ние няма да се поколебаем да жертваме личности, които правят пробив в един установен ред, за назидание на другите.

Когато царят на Израел сложи на свещената си глава короната, предложена му от Европа, той ще стане Патриарх на света.

Нашият цар ще общува непрекъснато с народа чрез изказванията и речите си, така че славата му още в същия момент ще бъде разнесена по целия свят.

[1] Людовик XVI бе един от върховните водачи на Френската масонска ложа, но тъй като бе гоя, който не изпълни нарежданията в избрания от тях момент, бе изпратен на гилотината. Ленин бе пожертван, за да открие пътя на Троцки, който не успя само защото подцениха Сталин. Хрушчов бе пожертвуван, защото се опита да демократизира страната по-бързо, отколкото му бе наредено. Всички верни техни комунисти като маршал Язов — министър на отбраната на СССР, Крючков — шеф на КГБ, и още много други бяха пожертвани. Всички сме свидетели на преврата срещу Горбачов на 19 август 1991 г., който бе нагласен и предварително обречен на неуспех. Горбачов трябваше да бъде освободен от неприятелите си, които бяха в самата комунистическа партия, за да завърши възложената му задача. ↑

ПРОТОКОЛ НОМЕР 16

КАСТРИРАНЕ НА УНИВЕРСИТЕТИТЕ. ЗАМЕСТВАНЕ НА КЛАСИЦИЗМА В УЧИЛИЩЕ. ПРОПОВЯДВАНЕ НА ВЛАСТТА И АВТОРИТЕТА НА ВОДАЧИТЕ В УЧИЛИЩАТА. ПРЕМАХВАНЕ НА СВОБОДНОТО ПРЕПОДАВАНЕ. НОВИ ТЕОРИИ. НЕЗАВИСИМОСТ НА МИСЪЛТА. ПРЕПОДАВАНЕ ЧРЕЗ ПРЕДМЕТНО ИЗУЧАВАНЕ.

За да разрушим повечето от колективните общности, ние ще кастрираме университетите — един от най-важните етапи на колективизма, като ги преустроим в нова насока. Техните преподаватели и чиновници ще бъдат подготвени за тази работа чрез подробни тайни програми за действие, от които в никакъв случай не ще могат да се отклонят и на йота. Те ще бъдат назначавани със специален подбор и поставени като съвсем независими от управлението ни.

Ние ще изключим от курса по държавно право всичко, което засяга политически въпроси. Университетите не трябва повече да изпращат навън от аудиториите си мамини синчета, които да скалъпват и да съчиняват планове за някакви конституции във форма на комедия или трагедия, ровейки се в политически въпроси, по каквито дори собствените им бащи не са имали каквото и да е право или власт дори да се опитват да мислят.

Ние трябва да въведем в образователната система на гоя всички принципи, които така блестящо разрушиха техните собствени закони. Когато ние дойдем на власт, ще премахнем от образователно-възпитателния процес всякакъв вид обезпокояващи и объркващи съзнанието предмети, за да направим от младежта послушни деца на властта ни.

Класицизма, както и всяка форма на обучение по история, в която има много повече лоши, отколкото добри примери, ние ще заменим с учение от програмата ни за бъдещето. Ние ще изтрием от спомените на човечеството всички събития от предишните столетия, които са нежелателни за нас[1], и ще оставим само тези, които обрисуват всички грешки в управлението на гоя. Изучаването на минимално необходимото, на задълженията към реда, на отношенията на хората помежду им, на избягването на лоши примери, които разпространяват инфекцията на злото и други подобни въпроси от възпитателно естество ще стоят начело на нашата образователна програма.

Всяко условие на живот трябва да бъде подготвено и ограничено от строго определени, отговарящи на предназначението му, граници, които да съвпадат с действителността.

Ние ще премахнем всякаква свобода в обучението и ще въведем нови философии за новите теории, още неизвестни на света. Тези теории ще издигнем до нивото на вяра, като преходен етап по пътя към нашата вяра.

От многовековен опит знаем, че хората живеят и се направляват от идеи, както и че тези идеи се приемат от тях само с помощта на възпитанието и просветата, които ги налагат чрез най-различни методи. Ние ще запазим от възпитателния процес за наша лична употреба само онова, което е най-подходящо за крайната ни цел.

[1] В „Световната конспирация“ твърдя, че днешната история не е истинска и че от две столетия насам тя се направлява от някого. Няколко неосведомени историци ме критикуват. Надявам се, че след като прочетат „Протоколите на ционските мъдреци“, те ще се уверят в правотата на това, което твърдя. По всичко личи, че Ламартин е бил твърде добре запознат с този въпрос. ↑

ПРОТОКОЛ НОМЕР 17

ЗАСТЪПНИЧЕСТВО. ВЪЗДЕЙСТВИЕ НА ДУХОВЕНСТВОТО ВЪРХУ ГОЯ. СВОБОДА НА СЪЗНАНИЕТО. ПАПСКИ ДВОР. ЦАРЯТ НА ЕВРЕИТЕ КАТО ПАТРИАРХ-ПАПА. КАК ДА СЕ БОРИМ СРЕЩУ СЪЩЕСТВУВАЩАТА ЦЪРКВА. ФУНКЦИИ НА СЪВРЕМЕННАТА ПРЕСА. ОРГАНИЗИРАНЕ НА ПОЛИЦИЯТА. ДОБРОВОЛНА ПОЛИЦИЯ. ШПИОНСТВОТО — ПОДОБИЕ НА КАБАЛА (ОКУЛТНА ДОКТРИНА). ЗЛОУПОТРЕБИ С ВЛАСТТА.

Практиката на застъпничеството прави хората, които разчитат на него, студени, жестоки, неустойчиви и безпринципни. Такъв вид хора, когато са в съда, дори без да се оправдават, гледат по някакъв заобиколен начин на всяка цена да спечелят делото. С тази си упоритост те деморализират правосъдието. Ние ще се погрижим да вкараме професията на адвокатите в тесни рамки, които ще ги ограничат в сферата на изпълнението на обществените им задължения. Адвокатите, както и съдиите, ще бъдат лишени от правото на общуване с тъжителите и обвиняемите. Те ще получават работа само от съда и ще проучват делата само по документи. Клиентите си ще защитават, след като са били разпитани в съда по същество, и ще получават хонорар, независещ от качеството на защитата. По този начин ще се премахне днешната практика на корумпиран пазарлък между адвокатите, които се съгласяват да оставят да спечели делото тази страна, която има най-много пари…

От много отдавна ние сме се погрижили да дискредитираме духовенството на гоя и да разрушим неговата мисия на земята, която засега все още е голяма пречка за нас. От ден на ден неговото влияние върху хората в света се понижава. Свободата на съзнанието е оповестена навсякъде, така че днес ни делят само броени години от момента на унищожаването на християнската религия. Колкото до останалите религии, в справянето си с тях ще имаме по-малко трудности, отколкото с християнството. Ние ще поставим клерикализма и духовенството в такива тесни рамки, че да предизвикаме прогресивно намаляване на тяхното влияние.

Когато най-после дойде времето да се разруши папския двор, пръстът на невидимата ни ръка ще насочи държавите към този двор (Ватикана), и когато държавите се нахвърлят върху него, ние ще се появим във вид на защитници — уж да се спре излишното кръвопролитие. Чрез това отвличане на вниманието ще навлезем в сърцето на Ватикана, и бъдете сигурни, че няма отново да излезем, докато не изгризем цялата мощ на това място.

Царят на евреите ще бъде истинският Папа на света, Патриархът на една международна църква.

Междувременно, когато превъзпитаваме младежта в нови традиционни религии и след това в нашата, ние няма открито да отричаме съществуващите църкви, а ще се борим срещу тях чрез точно пресметната критика, за да се получи разкол.

Нашата ежедневна преса ще продължи да обвинява и да осъжда държавните работи, религиите и некадърността на гоя, като използваме винаги най-безскрупулни изрази, за да намалим чрез всички възможни средства техния престиж до такава степен, че хората да дойдат до заключението, че ние сме единствените, които можем да направим нещо, използвайки гения на нашето надарено племе…

Нашето царство ще се отъждестви с божеството Вишну. Във всяка от нашите сто ръце ще има по една пружина от механизма на обществения живот. Ние ще виждаме всичко без помощта на официалната полиция. Съгласно програмата ни 1/3 от нашите поданици на основата на чувството си за дълг ще държат останалите под наблюдение — на принципа на доброволна служба на държавата. При това положение няма да бъде безчестие, срам и унижение да бъдеш шпионин и доносник, а ще бъде заслуга. Необоснован отказ, разбира се, ще бъде жестоко наказван.

Нашите агенти ще бъдат подбрани както от високите, така и от ниските слоеве на обществото, измежду административните служители, чието време минава в развлечения, редакторите, печатарите и издателите, книгоразпространителите, чиновниците, продавачите, работниците, файтонджиите, лакеите и т.н. Това ще бъде т.нар. полиция без власт, която само ще свидетелства и донася. Всяко лице, което не донесе нещо, което е видяло или чуло, отнасящо се до системата и до управлението, ще бъде държано отговорно за укривателство.

Така както днес нашите братя са задължени да донасят на Кабалските ренегати за собствените си семейства и членовете им, ако са забелязали да правят каквото и да е срещу Кабалистите, така и в нашето царство над целия свят ще бъда задължително за всички наши поданици да спазват дълга си за служба към държавата в тази насока — доносничеството. Така организацията ни ще изкорени и унищожи всяка злоупотреба с властта, със силата и рушветчийството — всичко, което всъщност ние чрез нашите съвети, чрез нашите теории за свръхчовешки права на човека внесохме в навиците и привичките на гоя… По какъв друг начин бихме могли да увеличим причините за предразположение към безредици в средите на тяхната администрация?… Един от най-важните методи е агентите за възстановяване на реда да бъдат така разположени, че да имат възможност чрез дезинтеграционна дейност да развият и да разгърнат собствените си зли и лоши наклонности като твърдоглавие, самонадеяност, безотговорно прилагане на властта, и най-важното — продажност.

ПРОТОКОЛ НОМЕР 18

МЕРКИ СРЕЩУ ТАЙНАТА СЪПРОТИВА. РАЗУЗНАВАНЕ И ПРОТИВОДЕЙСТВИЕ СРЕЩУ КОНСПИРАЦИИ ВЪВ ВЪТРЕШНОСТТА. „ОТКРИТИ МЕРКИ“ ЗА ТАЙНА ОТБРАНА — ПРОВАЛЯНЕ НА ВЛАСТТА. ТАЙНАТА ЗАДАЧА НА ЦАРЯ НА ЕВРЕИТЕ. МИСТИЧНИЯТ ПРЕСТИЖ НА ВЛАСТТА. ПРИ ПЪРВО ПОДОЗРЕНИЕ — АРЕСТ.

Когато стане необходимо да укрепим стриктните мерки на тайната съпротива (най-фаталната отрова за престижа на властта), ние ще уредим симулация на безредия или проява на недоволство с помощта на няколко добри оратора. Около тези оратори ще се съберат всички, които симпатизират на изказванията им, и това ще стане претекст за домашен обиск и наблюдения на тези хора от страна на нашите служители, които са в средите на полицията на гоите.

Болшинството от настоящите или бъдещи конспиратори действат, без да допускат, че са подмамени от нас, само от интерес и уважение към ораторите и по-точно към идеите им, така че, докато те не направят някакво открито действие, ние не ще ги пипнем с пръст, а само ще ги проучим основно и ще ги поставим под наблюдение… Трябва добре да се запомни, че престижът на властта намалява значително, ако тя започне често да открива конспирации срещу себе си. Това предполага осъзнаване на слабост, или което е най-лошото, на несправедливост. Вие знаете, че ние разрушихме престижа на царете на гоя чрез преки действия на нашите агенти дори срещу живота им. Агентите, изпълняващи тези задачи, са слепи овце от гоя, които много лесно с няколко либерални фрази се активизират, за да извършат каквото и да е престъпление, стига да му се придаде политически смисъл. Ние сме заставили управляващите да разберат слабостта си, като сме ги принудили да обявят открито мерките си за тайна отбрана, с което ще постигнем собствената си задача — унищожението на тяхната власт.

Нашите управници ще бъдат тайно охранявани само от най-незначителна охрана, защото ние не бива да признаем, че срещу управника ни съществува подмолна или противодържавна дейност, срещу която той няма сили да се противопостави и от която е принуден да се крие.

Съобразно нашите стриктно следвани фалшиви ефекти Нашият Владетел ще използва властта си само за преимущества и изгоди на нацията, а не лично за себе си или за своята династия. Като следствие от тези условия е съвсем нормално неговият авторитет да се поддържа и да се пази от самите му поданици.

Винаги, когато нашият Владетел се движи между тълпата, ще бъде заобиколен от множество хора, най-различно облечени, мъже и жени, които всъщност ще са наши верни хора. Те няма да позволят на останалата тълпа да се приближи до нашия цар. Само по този начин можем да осигурим респект и добър ред. Ако например някой от тълпата желае да предаде на владетеля някаква молба или петиция, той в никакъв случай не трябва да може директно да стигне до него. Молбата трябва да бъде взета от първите редици на кордона и стриктно да бъде препредавана от човек на човек, докато стигне до Владетеля, и това трябва да стане съвсем открито, така че всички да видят и да разберат, че молбата е достигнала до Владетеля и че той лично извършва пряк контрол и контакт с народа. За да съществува ореолът на властта, се изисква народът да може да казва: „Ако царят знаеше за това“ или „Ако царят чуе за това“. Под нашата власт криминалните престъпници при най-малкото подозрение ще бъдат арестувани. В никакъв случай не бива да се допуска да избягат лица, заподозрени в политически или в криминални престъпления. В това отношение ще бъдем безпощадни.

ПРОТОКОЛ НОМЕР 19

ПРАВОТО ДА СЕ ПРЕДСТАВЯТ ПЕТИЦИИ И ПРОЕКТИ. ПОДМОЛНА И ПРОТИВОДЪРЖАВНА ДЕЙНОСТ. ОБВИНЕНИЯ В ПОЛИТИЧЕСКИ ПРЕСТЪПЛЕНИЯ. РАЗГЛАСЯВАНЕ НА ПОЛИТИЧЕСКИТЕ ПРЕСТЪПЛЕНИЯ.

Тъй като ние не позволяваме индивидуална намеса в политиката, а от друга страна ни е необходимо да бъдем много тактични и да поощряваме всякакви петиции и предложения до Управлението ни с цел подобряване жизнените условия на народа (чрез тях откриваме грешките си или фантазиите на нашите поданици), ние ще им отговаряме, като изпълняваме техните желания или много любезно ги отхвърляме.

Да се подготвя подмолна и противодържавна дейност срещу нас от някого е все едно кученце-паленце да лае срещу слон. Необходимо е само да му се даде добър урок, който да покаже силата ни. Тогава кутрето ще спре да лае и ще подвие опашката си още в момента, в който погледне слона в очите.

За да се омаловажи и разруши престижа на политическите престъпления, ние ще изпращаме тези дела да се гледат заедно с делата на крадците и на всякакви мръсни и развратни типове. Принадлежността на политическите престъпления към посочените категории ще измени общественото мнение, ще го отврати, и обществото няма да им обърне внимание.

Така ще сме направили всичко най-добро за управлението си, и аз се надявам, че ще успеем да убедим гоя да не си служи с подобни похвати като подмолни и противодържавни действия.

ПРОТОКОЛ НОМЕР 20

ФИНАНСОВА ПРОГРАМА. ПРОГРЕСИВНИ ДАНЪЦИ. ГЕРБОВИ МАРКИ И ПРОГРЕСИВНИ ТАКСИ. ХАЗНА, ЛИХВЕНО СЪОТНОШЕНИЕ И ЗАДЪРЖАНЕ НА ПАРИЧНОТО ОБРЪЩЕНИЕ. МЕТОД НА ОТЧЕТНОСТ. ОТМЕНЯНЕ НА ЦЕРЕМОНИАЛНИТЕ ПРОЯВИ. ЗАДЪРЖАНЕ НА КАПИТАЛА. ПАРИЧНО ОБРЪЩЕНИЕ. ЗЛАТНО ПОКРИТИЕ. СТАНДАРТ (ПОКРИТИЕ) НА ЧОВЕШКАТА РАБОТНА СИЛА. БЮДЖЕТ. ДЪРЖАВНИ ЗАЕМИ. ИНДУСТРИАЛНИ АКЦИИ. ГОСПОДАРИТЕ НА ГОЯ: ПРИДВОРНИ И ФАВОРИТИ. МАСОНСКИ АГЕНТИ.

Финансовата програма е една от най-трудните — основната и решаващата точка от нашите планове.

Нашето правило, с което царят ще се радва на установеното от закона, е че всичко в неговата държава му принадлежи — което може да стане в действителност много лесно и по всяко време. Таксите и данъците в нашата държава ще бъдат прогресивни. По този начин дължимите данъци няма да разорят никого. Богатият трябва да разбере, че е негово задължение да поставя една част от излишъка си на разположение на държавата, след като тя гарантира собствеността на имотите му и правото на чиста печалба. Тази социална реформа трябва да дойде отгоре, след като назреят обществените условия за нея. Необходимо е тя да стане по доброволен начин.

Данъците, отнасящи се до бедните хора, са семе за революция, работещо в ущърб на държавата, която, гонейки маловажното, губи голямото. Колкото до облагането на капиталистите, то принципно намалява растежа на богатството в частни ръце, в които днес ние сме го концентрирали като противовес на държавната мощ на гоя и на държавните им финанси. Едно процентно увеличаване на данъците върху капитала ще донесе много повече приход за държавата, отколкото настоящият индивидуален данък или данъка върху имота, които в момента са ни полезни само защото възбуждат недоволството и негодуванието на гоя.

За гарантирането и запазването на мира в държавата ни е крайно необходимо капиталистите да дават част от доходите си за подсигуряване на работата на държавната машина. Държавните нужди трябва да бъдат заплатени от тези, които няма да почувстват тежестта им, защото са спечелили достатъчно, и могат да дадат.

Една такава мярка би разрушила омразата на бедния човек към богатия, в чието лице той вече ще вижда необходимата финансова подкрепа, ще вижда гарант на мира и благоденствието в страната, като богатият е този, който плаща за реализирането им.

Управляващите няма да имат никакви собствени имоти, тъй като те представляват държавата и всичко поначало им принадлежи.

Роднините на управляващия и неговите наследници, които ще бъдат поддържани с държавни средства, трябва да станат служители на държавата или да работят, за да получат право на собственост. Привилегията на царската кръв не трябва да бъде използвана в ущърб на държавната хазна.

Покупко-продажбите, получаването на пари или наследяването ще бъдат облагани с прогресивни такси. За всяко прехвърляне на имоти, пари или други, за които не е платена съответната такса, предишният собственик ще бъде задължен да заплати лихва върху таксата от момента на прехвърлянето на имуществото до момента на заплащането на таксата.

Събираните в държавната хазна средства от данъци и други приходи трябва непрекъснато да се пускат в обръщение, и в никакъв случай да не залежават. Всяка стагнация или задържане на средствата спира нормалното движение на държавната машина, която се нуждае от смазочен материал. Всяко спиране на движението на капитала спира и правилната работа на стопанския механизъм на държавата.

Ние ще учредим и една Отчетна банка, от която нашият Управител по всяко време ще може да има пълни данни за държавните приходи и разходи.

Единственото лице, което няма да има никакъв интерес и полза да ограби държавата, е нейният собственик — Владетелят. Ето защо личният контрол ще премахне възможността за пилеене и прахосничество на обществени материални средства.

Представителната функция на Владетеля би му отнела извънредно много безценно време за приеми, поради което ние ще ги отменим, за да има Владетелят време да контролира и обсъжда положението на държавата.

Икономическите кризи, предизвикани от нас в държавите на гоя, постигнахме само чрез изтегляне на контролираните от нас пари от сферата на обръщението. Така например грамадни капитали се задържат. Парите се изтеглят от държавите, които при това положение се принуждават непрекъснато да искат заеми поради задържаните капитали. Тези заеми утежняват финансите на държавите с изплащанията на лихвите, и те се закрепостяват към капитала… Концентрирането на индустрията само в ръцете на капиталистите, без участието на средните и дребни собственици, пресушава финансовите възможности на средната класа, а заедно с това подкопава фундамента на държавите… Понастоящем парите в обръщение не съответстват на необходимата парична маса на глава от населението, и следователно тя не може да задоволи всички нужди на хората. Обръщението на парите трябва да отговаря на растежа на населението. Децата още с раждането си трябва да бъдат включени като консуматори на пари в паричното обръщение. Проверката на обръщението е съществен финансов въпрос за целия свят.

На вас ви е известно, че златният стандарт е унищожил държавите, които са го възприели, защото не са могли да задоволят нуждите си от търсене на пари.

При нас стандартът, който трябва да бъде въведен, е стойността на работната човешка сила, без значение дали тя ще бъде пресметната в хартия или в дърво. Ние ще поставим обръщението на парите в зависимост от нормалните изисквания на всеки един поданик, прибавяйки към количеството при всяко раждане и изваждайки при всяка смърт.

Проектираните от нас реформи във финансовите учреждения, и най-вече основните от тях, засягащи гоя, ще обособим в такъв начален вид, който не ще усъмни никого. Ние ще обявим, че правителствата на гоя работят в пълно безредие и тъмнина, че бюджетите никога не им стигат и че те изчерпват годишния си бюджет само за половин година, което след пет-десет години довежда държавите на гоя до фалит.

Вие напълно разбирате, че едно икономическо подреждане от този тип, каквото сме предложили на гоя, няма да се използва от нас.

Всеки вид заем доказва нестабилността на държавата. Заемите тежат като Дамоклов меч над вратовете на владетелите, които, вместо да вземат от поданиците си вътрешен заем, идват и молят с отворени ръце нашите банкери. Международните заеми са като пиявици, които е невъзможно да се премахнат от тялото на държавата, докато не паднат сами или тя не ги изхвърли. Но държавите на гоя не ги изхвърлят. Те продължават да си слагат все повече и повече пиявици, и неминуемо ще изчезнат като държави, съсипани от доброволно кръвопускане.

Какво всъщност представлява заемът и специално международният заем?… Заемът е издаване на държавни разменни бонове, включващи пропорционално задължение върху сумата на заема — капитала. Ако заемът е взет с 5% лихва, двадесет години държавата ще изплаща само лихвата. За четиридесет години тя ще изплати сумата двойно, за шестдесет — тройно, докато задължението остава неплатено.

Докато заемите бяха вътрешни, гоите само прехвърляха своите пари от джоба на бедните в джоба на богатите гои. Но когато ние купихме необходимото държавно лице, което прехвърли заемите на гоите във външната икономическа сфера, цялото богатство на държавите им започна да се влива в нашите сандъци, и всички гои започнаха да ни заплащат лихви като наши поданици.

Не само повърхностното отношение на царете на гоя към държавните работи и подкупността на министрите им, но и некомпетентността на другите им финансови управници направиха техните държави длъжници на нашата съкровищница до такава степен, че те повече да не са в състояние да ги изплатят, а и ние несъмнено допринесохме за това тяхно мизерно положение.

Стагнация на парите при нас няма да бъде позволена, и следователно няма да има никакви държавни облигации, с изключение на 1% лихвени, така че няма да се плащат никакви лихви на кредиторите-пиявици, които изсмукват цялата сила и мощ от държавата. Правото на издаване на облигации ще бъде дадено изключително на индустриалните компании, за които няма да представлява никакъв проблем да се заплащат лихва от печалбите си. Компаниите правят заеми, за да обърнат парите и да спечелят, докато държавата прави заеми само за да ги изхарчи, а не за да ги използва за разни спекулативни операции.

Ние така ще оплетем нашата отчетна система, че нито Владетелят, нито най-незначителният негов служител да може да отклони и най-малката сума от нейното предназначение, без това да се открие, т.е. и най-малката сума да не може да се прехвърли другаде, а да отива за това, за което е била предназначена.

Без определен план е невъзможно да се управлява. Неопределеният път и неопределените възможности водят само към гибел, дори да си герой или полубог.

ПРОТОКОЛ НОМЕР 21

ВЪТРЕШНИ ЗАЕМИ. ДЪЛГ И ТАКСИ. ДВИЖЕНИЕ НА ПАРИЧНАТА МАСА. ФАЛИТ-БАНКРУТ. СПЕСТОВНИ БАНКИ. ПРЕМАХВАНЕ НА ПАРИЧНАТА БОРСА. РЕГУЛИРАНЕ НА ИНДУСТРИАЛНИТЕ СТОЙНОСТИ.

Към това, което ви казах на последното събрание, ще прибавя подробно обяснение по отношение на вътрешните заеми. По отношение на външните аз нямам какво да кажа повече, защото те са ни охранявали с народните пари на гоя, но при нашата държава няма да има повече чужденци, да, нито един външен.

Ние използвахме най-рационално подкупността на администраторите и отпуснатостта на владетелите на гоя, за да удвоим, утроим и дори повече да увеличим парите си, отпускайки заеми на правителствата на гоите, от които заеми техните държави въобще не се нуждаеха. Може ли някой да направи същото по отношение на нас?…

Следователно аз ще се занимая с подробностите относно вътрешните заеми.

Държавата обявява, че пуска облигации на стойност от сто до хиляда всяка една. За тези облигации се открива предварителна подписка, като на записалите се първи се прави някаква отстъпка. На следващия ден чрез изкуствени средства стойността на облигациите се покачва. Целта на изкуственото им покачване е да се подтикнат хората да побързат да ги купуват. За няколко дни държавната хазна се препълва и държавата ни получава на разположение повече пари, отколкото се нуждае. След известно време обявяваме, че записването за облигации е надхвърлило много пъти държавния заем. В тази лъжа се крие един много важен пропаганден трик, а именно, че народът ни има голямо доверие в нашето управление, което личи от бързото изкупуване на предложените от него разменни средства — облигациите.

След изиграването на тази комедия, от която възниква много тежък финансов дебит, се налага де се направи друг заем, за да сме в състояние да изплатим лихвите по облигационния заем. Този нов заем не може да се използва за друго, освен за изплащане на лихвите на предишния, и увеличава вътрешния дълг на държавата. А когато и този кредит се изчерпи, се налага въвеждането на такси, за да се покрият не заемите, а само лихвите по тях.

Много често, за да се излезе от това положение, се прибягва до правителства на гоя, които в момента разполагат със средства, без да знаят как да ги използват. Страхувайки се да ги инвестират в разни предприятия, те предпочитат да ни ги дадат срещу минимална лихва, която оправя нашето вътрешно финансово състояние.

Когато се възкачим на световния престол, ще изхвърлим всички тези финансови и тем подобни системи, които не са в наш интерес. От тях няма да остане и следа. Ние ще унищожим и всички парични борси, за да не позволим престижът на нашата мощ да бъде разклатен от варирането на цените, определени от самите нас. Нашите цени ще бъдат стабилни — невъзможно ще бъде те да се понижават или покачват.

Ние ще заместим паричната борса с грандиозен държавен институт, чието задължение ще бъде да фиксира цените на индустриалните продукти от държавна гледна точка. Този институт ще бъде в състояние само за един ден веднага да продаде на борсата например 500 милиона акции от индустрията или в същия ден да закупи такива за същата сума. Това е единственият път всички индустриални инициативи да бъдат зависими от нас. Представяте ли си само каква колосална мощ ще си подсигурим?…

ПРОТОКОЛ НОМЕР 22

ТАЙНАТА НА ТОВА, КОЕТО ИДВА. ЗЛИНИТЕ ОТ МНОГО СТОЛЕТИЯ КАТО ОСНОВА ЗА БЪДЕЩОТО БЛАГОПОЛУЧИЕ. ЕМАНАЦИЯ НА СИЛАТА И НЕЙНОТО МИСТИЧНО БОГОТВОРЕНЕ.

Във всичко, което съм ви докладвал досега, направих необходимото да ви обрисувам внимателно тайните на онова, което идва от миналото. Тайната на това, което става сега, потопено в потока на големите събития на настоящето. Тайните на нашите отношения с гоя и финансовите ни операции.

Към всичко това ми остава да прибавя още съвсем малко.

В наши ръце е най-голямата сила на нашето време — златото. За два дни ние можем да се сдобием с каквото количество пожелаем от нашите складове.

Не е необходимо да напомняме, че нашето господство е предопределено от Бога. С това огромно богатство от злато ние можем да докажем, че всички злини, които извършихме през толкова много столетия, са послужили в края на краищата за тяхното — на гоите — благополучие, довело всичко до известен ред. Ние ще намерим начин да докажем, че сме благодетели, които са възстановили истинското добро на изстрадалата ни и обезобразена земя, а също и свободата на личността, на която всички ще се наслаждават в мир и спокойствие, с наистина достойни взаимоотношения, при условие, че стриктно се спазват установените от нас закони. Ние ще разясним, че свободата не значи нравствена разпуснатост и материално разточителство. Свободата не значи, че всеки има право да оповестява и разпространява разни принципи в името на свободата на мисълта и равенството. Такава свобода на личността само възбужда хората и ги настройва един срещу друг. Истинската свобода се състои в ненасилието върху човека, който честно и стриктно съблюдава всички общочовешки закони и не мисли само за личното си его.

Нашите властници ще бъдат прекрасни, защото ще бъдат всесилни. Те ще управляват и направляват без помощта на лидери и оратори, пропагандиращи безсмислените си идеи и утопии, и ще бъдат символ на реда, в който се състои цялото щастие на човека. Сиянието на властниците ни ще внушава мистично преклонение и благодарност у всички хора към тях, но човешката им власт не е равна на правата и властта на Бога.

ПРОТОКОЛ НОМЕР 23

НАМАЛЯВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО НА ЛУКСОЗНИ АРТИКУЛИ. ДРЕБНОЗАНАЯТЧИЙСКА ПРОДУКЦИЯ. БЕЗРАБОТИЦА, ЗАБРАНА НА ПИЯНСТВОТО. УНИЩОЖАВАНЕ НА СТАРОТО ОБЩЕСТВО И ВЪЗКРЕСЯВАНЕТО МУ В НОВ ВИД. ИЗПРАТЕНИТЕ ОТ БОГА.

За да приучим хората към подчинение, е необходимо да им разясним същността на човешката природа. Трябва да внушим на човека, че той може да се задоволи с по-простички неща, за да преодолее стремежа си към луксозни стоки и вещи, чието производство първоначално ще ограничим и ще намалим, а впоследствие окончателно ще спрем. Така ще постигнем морала, към който се стремим, като се противопоставим на надпреварата в сферата на лукса.

Безработицата е най-голямата опасност за управлението ни. Ние ще възстановим дребнозанаятчийската продукция, което означава, че тя ще минира частния капитал на крупните производители. Това е необходимо, защото занаятчиите много често застават заедно с тълпата срещу управлението. Хората от дребното занаятчийство не знаят що е безработица и това ги свързва тясно със съществуващия ред и те приемат непредубедено твърдостта на създателя на реда.

Пиянството също ще бъде забранено със закон и наказуемо като престъпление срещу човека, който под въздействието на алкохола се превръща в животно.

Искам да повторя още веднъж, че човекът се подчинява сляпо само на здрава ръка, абсолютно независима от него. Какво представлява за народа един цар с ангелски характер?… Той трябва да бъде винаги олицетворение на сила и власт.

Върховният господар, който ще замести сега съществуващите владетели, ще бъде задължен да ликвидира всички безнравствени, деморализирани от нас, влачещи съществуването си общества, които дори са се отказали от властта на Бога и от тях излиза огънят на анархизма.

Избраният от Бога народ е предопределен да разруши силите на мрака, ръководени от инстинктите, а не от разума. Тези сили сега демонстрират своя триумф чрез подкупи, кражби и всякакъв вид насилия, прикрити под маската на принципа за права и свободи. Те отхвърлят всички форми на обществен ред, и върху развалините им ще поставим престола на Царя на евреите. Тяхната песен ще бъде изпята още в момента на възшествието му. Необходимо е те веднага да бъдат отстранени от неговия път, на който не трябва да остане нито едно препятствие.

Тогава за нас ще бъде възможно да кажем на хората по света: „Благодарете на Бога и коленичете пред него, вие, които имате на челото си печата на предопределението на човека“.

ПРОТОКОЛ НОМЕР 24

УТВЪРЖДАВАНЕ НА КОРЕНА НА ЦАР ДАВИД. ПОДГОТОВКА НА ЦАРЯ. ЦАРЯТ И ТРИМА ОТ НЕГОВИТЕ НАСТОЙНИЦИ. ЦАРЯТ Е СЪДБА — ПРЕДОПРЕДЕЛЕНИЕ. МОРАЛНАТА БЕЗУПРЕЧНОСТ НА ЦАРЯ НА ЕВРЕИТЕ.

Това, което знаем по отношение на утвърждаването на Владетеля, е предадено от миналото — от нашите мъдри старейшини, както и от развитието на нещата в сферата на възпитанието.

Някои членове от потеклото на Давид ще подготвят царете и техните наследници, избирайки ги не по наследствено право, а по бележитост и способност, въвеждайки ги в най-дълбоките политически тайни, в плановете на управлението, и имайки винаги грижата тайните на тази наука да останат неразкрити. Още от самото начало опитът ни доказва, че управлението не може да се довери на непосветени в тайните на неговото изкуство…

Единствено на Владетеля ще бъде разрешено практическото прилагане на гореспоменатите планове, съставени от опита на много столетия, от всички наблюдения на политико-икономическите движения и социалните науки, т.е. стриктно изпълнение на наложените от самата природа закони за регулиране на човешките обществени отношения.

Ако пряк наследник покаже през възпитателния и тренировъчен период лекомислие, мекушавост или други качества, които могат да уронят престижа и авторитета на властта, което би попречило на бъдещото управление, ние ще го отстраним от престола.

Само безусловно способните, дори и на жестокост, ще получат юздите на управлението от нашите мъдри старейшини.

В случай на заболяване, на неустойчиво състояние на волята или други форми на некадърност царете по закон ще предават властта в нови компетентни ръце.

Царските планове за действие било в момента, било за в бъдеще, няма да се знаят дори от най-близките му съветници. Само царят и тримата му настойници ще знаят какво следва да се прави.

Тъй като царят е с непреклонна воля — господар на себе си и на човечеството, никой няма да посмее да препречи неговия път или да се противопостави на плановете му, защото никой няма да знае неговите намерения за бъдещето.

Умствените способности на царя трябва да отговарят по капацитет на плана на управление, който той трябва да следва, ето защо той не може да се възкачи на престола, докато неговият ум и качества не бъдат изследвани и одобрени от споменатите вече наши мъдри старейшини. С цел хората да познават и да обичат своя цар е необходимо той да се движи между тях и да разговаря с тях. Това осигурява спойката между двете сили, които ние разделихме една от друга чрез терора. За нас този терор беше необходим до момента, в който тези две разделени сили попаднаха под наше влияние.

Царят на евреите не трябва да бъде под влияние на чувствата си, и специално на сладострастието. В абсолютно никаква степен неговият характер не трябва да позволи силата на инстинкта да надделее над неговия разум. Сладострастието и сексуалността по-добре от всичко друго дезорганизират способностите на разума, замъгляват яснотата на възгледите, разстройват мислите, и всичко това тласка човека към животински прояви и действия.

Стълбът на човечеството в лицето на върховния господар на целия свят от свещеното семе на Давид трябва да жертва заради своя народ всички лични наклонности. Нашият върховен господар трябва да бъде безупречно образцов.

ПРОТОКОЛ ОТ 1860 Г.

Този протокол е публикуван от „Морнинг пост“ на 6 септември 1920 г. Отнася се за манифест от 1860 г. към Световното еврейство от Адолф Кремьо — основателя на Световния израелски съюз. По това време Адолф Кремьо е бил Велик магистър на френските масонски ложи, и той е човекът, който предлага един милион франка за главата на Вилхелм I от Германия.

ТЕКСТ НА МАНИФЕСТА:

„Съюза, който желаем да направим, няма да бъде френски, английски, ирландски или германски съюз, а един Световен Еврейски Съюз.

Другите народи и раси са разделени по националности. Само ние нямаме съжителство[1], но притежаваме изключително съдуховенство[2].

Един евреин при никакви обстоятелства не може да стане приятел на един християнин или на един мюсюлманин, преди цял свят да е разбрал святостта на еврейската вяра, единствената религия на разума, която ще се наложи над целия свят. Пръснати между различни народа, които от незапомнени времена са били вражески настроени към нашите права и интереси, ние желаем преди всичко да бъдем и да останем неизменно евреи.

Нашата националност е религията на нашите бащи, и ние не признаваме друга националност.

Ние живеем в чужди земи, където непрекъснато имаме неприятности, и нашият личен морал и материални интереси са застрашени.

Израелтяни! Еврейската доктрина трябва да покрие цялата земя. Вие винаги трябва да считате себе си за членове на избрания народ.

Вие трябва да разберете, че само във вярата на прадедите ни е вашият патриотизъм. Вие трябва да повярвате, че само еврейството е единствената религиозна истина. Ако сте убедени в това, вие, израелтяни от целия свят, елате… И вслушвайки се в нашия призив, ще ни подкрепите със съгласието си!

Нашата кауза е велика и свещена и нейният успех е гарантиран. Католицизмът, нашият смъртен враг, лежи в пепелта, смъртно ранен в главата.

Мрежата, която Израил е хвърлил около глобуса на земята, се простира и разширява ежедневно, и основните предсказания на нашите свещени книги най-после се осъществяват.

Наближава времето, когато Ерусалим ще стане Дом за молитва на всички нации и хора. Хоругвата на еврейския единствен Бог ще бъде разгърната и издигната и по най-далечните места на земята.

Нека се възползваме от всички положения и обстоятелства.

Нашата сила е необятна. Учете се, за да усвоите тази сила за нашата кауза.

От какво има де се плашите?

Не е далеч денят, в който всички богатства и съкровища на земята ще станат собственост на Децата на Израил“.

Повече от 130 години са минали, откакто е писан този манифест, и почти всички богатства на земята са вече във владение или се управляват от децата на Израил. Еврейският поет Хайне е казал:

„Тората (еврейският закон) е еврейското подвижно Отечество“.

А. Кремьо казва почти същото:

„Вярата на нашите бащи е единствения ваш патриотизъм“.

Евреинът гледа на всеки, който не е евреин, като на чужденец, защото той самият е чужденец навсякъде.

[1] държавни граници — б.а. ↑

[2] обединяващи ги религиозни принципи — б.а. ↑

ПРОТОКОЛ ОТ 1919 Г.

В един руски вестник — „Призив“ от 5 февруари 1920 г., публикуван в Берлин, е отпечатан много интересен документ на староеврейски с дата декември 1919 г., който е бил намерен в джоба на умрял евреин — болшевишки командир от 11-ти стрелкови батальон. Този протокол хвърля обилна светлина върху тайните организации на еврейството в Русия.

Протоколът, както и предишният, никога не са били опровергавани от еврейството. И той открива все същите планове и цели на евреите за световно господство и нарастващото желание за отмъщение, което е обхванало всички, и по-специално след еврейското завоевание и заграбване на Русия.

ЕТО ТЕКСТА:

„Секретен — До представителите на всички клонове на Израелтянската интернационална лига. Синове на Израил! Часът на нашата окончателна победа е близък! Ние стоим на прага на управлението на света. Това, което мечтаем отдавна, почти се осъществява. До много скоро немощни и безсилни, сега ние можем, благодарение на световната катастрофа, да изправим нашите глави с гордост.

Все пак трябва да бъдем внимателни, за да се изпълни предсказанието, че след като сме марширували над развалини, разбити олтари и тронове, ние ще отидем още по-напред по означената и предначертана пътека[1].

Нашата безмилостна пропаганда с непрекъснати критики и подигравки излезе много успешна и сполучлива. Ние доведохме културата, цивилизацията, традициите и троновете на християнските държави до зашеметяване и провал. Ние направихме всичко да превием руския народ под ярема на еврейската сила, и го принудихме да коленичи пред нас.

Ние почти завършихме всичко, но независимо от това ще трябва да бъдем много предпазливи, защото притисната, Русия е наш най-голям и главен неприятел. Победата над Русия, спечелена чрез нашето интелектуално превъзходство, в бъдеще при едно ново поколение може да се обърне срещу нас.

Русия е победена и притисната до земята. Русия е в смъртна агония под нашия ботуш, но не забравяйте нито за момент, че ние трябва да бъдем внимателни! Свещената грижа за нашата сигурност не ни позволява да проявим нито състрадание, нито милост. Най-сетне стана възможно да видим мъчителната нищета на руския народ — да видим сълзите му. Като взехме неговата собственост и неговото злато, ние го превърнахме в безпомощен роб.

Бъдете предпазливи и мълчаливи! Ние не трябва да имаме каквато и да е милост към нашите неприятели. Ние трябва да ликвидираме всички най-добри ръководещи личности на руския народ, така че победена, Русия да не може да намери никакъв лидер! По този начин няма да им се даде никаква възможност да се противопоставят на нашата сила. Трябва да възбудим омраза и разногласия между работниците и селяните. Война и класова омраза ще разрушат всички богатства и култура, създадени от този християнски народ. Но бъдете внимателни, синове на Израил! Нашата победа е близка поради нашата политическа и икономическа мощ и влиянието ни върху другите народи. Ние купуваме държавни заеми и злато, и следователно имаме контролираща власт над световните борси. Властта е в нашите ръце, но бъдете внимателни — не вярвайте на предателски сили.

Бронщайн (Троцки), Алфелбаум (Зиновиев), Розенфелд (Каменев), Щайнберг — всички те са, както и хиляди други, истински синове на Израил. Нашата сила в Русия е неограничена. Градските комисариати, комисиите за храна и комисиите за разпределение на жилища се управляват от наши хора. Но не се опиянявайте от победата. Бъдете внимателни и предпазливи, защото не друг, а самите вие ще ни защитите!

Запомнете, ние не можем да разчитаме на Червената армия, която някой ден може да обърне оръжието си срещу нас.

Синове на Израил! Часът на нашата дългоочаквана победа над Русия е близък. Стегнете здраво редиците си! Опознайте и разпространете нашата национална политика! Борете се за нашите законни идеали! Пазете свято старите закони, които историята ни е поверила! Дано нашият интелект, нашият гений ни предпазват и предвождат!

Подписано:

Централен комитет на Петербургската секция на Израелската интернационална лига.“

Трябва да се обърне внимание, че този документ е намерен, написан на староеврейски, също както и Протоколите на ционските мъдреци и всички техни документи. Срещат се много манифести на руски и на други езици, предназначени за консумация от гоя. Израелската интернационална лига не е нищо друго освен едно начало на организиране на Еврейски Универсален Алианс, основан от Кремьо през 1860 г. и оглавен от Ротшилд.

Всички Протоколи са пропити от силна злоба, желание за отмъщение, алчност, користолюбие и смъртна омраза към християните и християнството.

[1] предначертана много отдавна от ционските мъдреци, по която се движи змията, за да достигне крайната цел — б.а. ↑

НАДГРОБНО СЛОВО — ФАТАЛНАТА РЕЧ НА РАВИНА РАЙХОРН

Към предсказанията на този протокол прибавям някои от събитията, станали оттогава насам. Сами ще видите и ще се убедите в близостта между Протокола, намерен в джоба на евреина-болшевик, Манифеста на Кремьо и писмото-ферман на Принца на евреите от 1489 г., публикувано в списанието на Ротшилд. Интересно е как евреите са допуснали да бъде публикувано това писмо?… Вероятно не са предполагали, че ще се намери някой „езичник“-неевреин, който да го сравни с други ционистки документи и с това, което се появява по-късно, дори и днес.

Брой 195 от 21 октомври 1920 г. в-к „Ла вией Франс“ публикува много важна констатация:

„Съществува поразителна аналогия между Протоколите на циониските мъдреци и речта на равина Райхорн, произнесена през 1869 г. в Прага над гроба на великия равин Симеон-бен-Иехуда. Същата реч е била публикувана от Ритклиф, който заплаща с живота си за разгласяването й. Сенол, който завел Ритклиф да чуе надгробната реч, също бил убит малко по-късно в дуел. Основните идеи, изразени в речта, се срещат напълно развити в Протоколите“.

В брой 214 от 10 март 1921 г. в-к „Ла вией франс“ публикува текста на надгробното слово, което е било отпечатано също и в сп. „Руското еврейство“. Съвсем ясно е, че надгробното слово и Протоколите на ционските мъдреци имат един и същ източник. И едното и другите са пророчески и силата, която прави пророчествата им реалност, е успяла да превърне предреченото в обективна действителност. Тази реч е много важна и поради това се спираме на всеки пасаж от нея, който е изпълнен досега. Повече не съществува никакво съмнение по отношение на това на кого принадлежи силата, която обезпокоява и тревожи народите, създавайки световни конфликти, като в същото време прибира всички печалби. Безспорно е, че съществува Световен ционистки заговор, който вече е напълно разкрит.

ЕТО СЪДЪРЖАНИЕТО НА НАДГРОБНОТО СЛОВО НА РАВИНА РАЙХОРН:

1. На всеки сто години ние, мъдреците на Израил, обикновено се срещаме в синедриона, за да разгледаме нашия напредък по отношение на господството си над света, което Йехова ни е обещал, и нашето завоевание над неприятеля — християните, християнството.

2. Тази година, събрани около гроба на нашия преподобен Симеон-бен-Иехуда, ние можем да обявим с голяма гордост, че изминалото столетие ни доведе много близо до нашата цел, и че тази цел много скоро ще бъде постигната.

3. Златото винаги е било и ще бъде непреодолима сила, и манипулирано от наши експерти, то винаги ще бъде най-полезния лист за тези, които го притежават, и обект на завист за онези, които го нямат. Със злато ние можем да купим и най-упоритото съзнание. С него можем да определим всеки стандарт, точната стойност и настоящите цени на продуктите. Със злато можем да субсидираме всички държавни заеми, т.е. да държим държавите под наша власт.

4. Вече главните банки, борсите на целия свят и кредитите на всички управления са в наши ръце.

5. Другата велика сила е пресата. Повтаряйки непрекъснато някакви идеи, пресата успява в края на краищата да ги наложи като действителни. Театърът ни служи по същия начин. Навсякъде пресата и театърът се подчиняват на нашите нареждания.

6. Чрез непрекъснато поддържане на демокрациите ние ще разделим християните в политически партии, ще разрушим тяхното единство и навсякъде ще посеем разногласие и разединение. Така притиснати, те ще бъдат принудени да се подчинят на закона на нашата банка, която винаги стои обединена и предана на нашата кауза.

7. Ние ще насилим християните да влязат във войни, като използваме тяхната гордост, високомерие и глупост. Те ще се избиват един друг и ще прочистят за нас земята, която ще принадлежи на нашия собствен народ.

8. Притежаването на земя винаги е носело влияние и власт. С призив за социална правда и равенство ние ще раздробим големите чифлици. Ще дадем на селяните малки парчета земя, и те много скоро ще станат наши длъжници, тъй като разходите по култивирането на малкото земя ще ги принудят да вземат заеми от нас. Нашият капитал ще ни направи техни господари. По този начин ние ще станем собственици, притежатели на земята им, която ще подсигури властта ни.

9. Нека опитаме да заменим движението на златото с книжни пари. Така нашите каси ще погълнат златото, а ние ще регулираме стойността на книжните пари, което ще ни направи господари при всички положения.

10. Между нас има много оратори, способни да възбуждат ентусиазъм и да убеждават народите. Ние ще ги разпръснем между хората да проповядват промените, които ще подсигурят щастието на човечеството. Със злато и ласкателства ние ще спечелим пролетариата, който сам ще се справи с унищожаването на капиталистите-християни. Ние ще обещаем на работниците такива заплати, каквито те никога дори не са сънували, но в същото време ще повишим цените на продуктите от първа необходимост, така че нашата печалба също да бъде голяма.

11. По този начин ние ще подготвим революции, които християните сами ще направят и от които ние ще оберем плодовете.

12. Чрез подигравки и нападки срещу тях ще направим техните свещеници за посмешище, а тяхната религия — смешна и отвратителна, както и тяхното духовенство. Тогава ние ще станем господари и на техните души. Нашата привързаност към религията ни, нашето служене на Бога ще докаже превъзходството на нашата религия, превъзходството на нашите души.

13. Ние вече сме поставили наши собствени хора на всички важни места и длъжности. Освен това правим всичко възможно да снабдим гоите с наши адвокати и лекари. В резултат получаваме: адвокатите ни са в течение на всички наши интереси, а лекарите ни, влезли веднъж в някое семейство, стават негови изповедници и регулатори на съзнанието на членовете му.

14. Преди всичко трябва да монополизираме възпитанието и просветата. Чрез тях ще разпространим идеи, полезни за нас, и ще обработим детските мозъци да ни слушат и да ни служат.

15. Ако някой от нашите хора случайно попадне в ръцете на правосъдието (християнското), ние трябва да се разтичаме да му помогнем. Да му намерим толкова свидетели, колкото са му необходими, за да го спасят от съдиите, докато самите ние станем съдии.

16. Монарсите на християнския свят, погълнати от амбиции и суетност, са обградени с лукс и правят излишни разходи за поддържането на многобройна армия. Ние трябва да им доставим всички необходими пари, които те така глупаво искат и харчат. По този начин ще ги държим вързани.

17. Нека не възпрепятстваме женитбата между наши мъже и християнски момичета. Това ще позволи крака ни да стъпи и в най-затворените християнски кръгове. Ако наши дъщери се омъжат за гои, те ще ни бъдат не по-малко полезни, защото децата на една майка еврейка са наши. Нека поощряваме свободната любов, чрез която християнските жени ще разрушат един от принципите на тяхната религия.

18. През многото изминали столетия синовете на Израил, презирани и преследвани, са работили и мислили как да намерят пътя към силата. Те извоюваха славата. Те контролират икономическия живот на омразните християни. Тяхното влияние доминира над политиката и над морала.

19. По наше желание трябва да пуснем в действие предварително замислената революция, която, разрушавайки всички класи на християнството, ще превърне християните окончателно в наши роби. Така ще се изпълни обещанието на Бога, дадено на нашия народ.

ОСЪЩЕСТВЯВАНЕ НА ПРЕДСКАЗАНИЯТА КЪМ 1993 Г.

Ние знаем, „Бога“, който е обещал да даде „всички царства на света и тяхната слава“ на вярващите в него. Той е Бога на Юда, на Ирод и Каин. Нека сега видим как са се изпълнили неговите обещания, като прегледаме свързаните с това събития, които съобщава равинът параграф по параграф. Предоставям на читателите сами да направят сравнение по номерата.

1. Половин столетие след пророческата надгробна реч на равина юдеизмът прави колосална крачка напред по отношение на вековния си враг — християнството. Богатствата, пресата, политиката са главните двигатели, чрез които ционските мъдреци са постигнали своето завоевание.

2. Четири от християнските империи — Франция, Русия, Австрия и Германия — са попаднали под еврейска власт. Оставена е само Британската империя, но всичките й по-важни институции са под еврейски контрол, който работи непрекъснато за окончателното й овладяване.

3. Златото на Израил е истинския господар на държавите. „Английският пазар на злато днес не работи поради еврейския празник!“ — пише в-к „Ивнинг стандарт“ на 12 октомври 1921 г. „Днес златото остана нерегистрирано вследствие на еврейския религиозен празник“ — пише същият вестник. Златото в ръцете на еврейските експерти е купило цели парламенти, президенти, партии, политици, принципи и съзнания. Евреите са наводнили всички държави с книжни пари, задържайки златото при себе си. Те контролират всички борси на света и определят такива размери на обмена, каквито са най-благоприятни за тях. Те повдигат изкуствено заплатите едновременно с цените на стоките и поддържат индустриалната нестабилност в света, което е коронният им номер и главния им актив.

4. Имената, които са свързани с всички големи банки в света, са: Ротшилд, Гвинер, Блайкродер, Шрьодер, Шюстер, Голдшмид, Шпеер, Гошен, Шиф, Льоб, Кан, Кун, Кисел, Самуил, Варбург, Гугенхайм. Те дават прекрасна атестация за богатството на еврейската империя.

5. Без контрол над световната преса и печат би било невъзможно да се поддържа силата на златото. А само чрез контрол над пресата и печата на една държава това не е достатъчно. Налага се да се подсигури и контрол по всички възможни комуникационни линии, вестникарски и рекламни агенции в света, като Волф бюро, Ройтер, Хавас, Маркони и още много други. В Англия вече не съществува нито един сутрешен вестник, с изключение на „Морнинг пост“, който да не се контролира от евреите. В момента и в САЩ също няма нито един американски вестник, който да не е собственост или да не се контролира от евреи. Изключение правят само някои малки провинциални вестници, които са собственост на религиозни организации или на популистки партии, между които най-известният е „Спатлайт“. Театрите и кината също са обхванати. Например британската публика е задължена да гледа само ционистка пропаганда. „Навсякъде пресата и театърът са под нашите заповеди“ — казва равин Райхорн. Евреите са добре пласирани и по отношение на филмовото дело. Те сами цензурират собствените си филми — в-к „Джуиш гардън“.

6. Либерализмът е един от главните инструменти на еврейската сила. Проповядвайки тази доктрина, евреите са разработили и експлоатират само за себе си благородните инстинкти на всички хора, които са ги приели вече в своите общества. Евреите проповядват „демокрация“ и използват наивниците, които вярват в нея. Така те приковават на шиите им веригата на лихварството — закон на коронованите лихвари. Някога Ротшилд беше допуснат до Английския парламент от либералите и разни други държавници, а сега от Америка управляват света. Еврейските банки изглеждат много, но в действителност те са само една. Ограничени и безсилни, държавите се прекланят пред закона не на Мойсей, а на еврейската банка — „винаги обединена и винаги предана на нашата кауза“ — казва равин Райхорн.

7. Благодарение на страшната власт на тази банка евреите са вкарали насила християните в безброй войни, които доведоха до голямата война. Войните са от особено значение за евреите, тъй като християните се избиват един друг и освобождават повече място за „избраните хора“. Нещо повече, както казва Вернер Сомбарт, „войните са еврейската жътва“. Еврейската банка е забогатявала все повече и повече от войните на християните. Повече от сто милиона християни са били пометени от лицето на Земята чрез войните, планирани от ционистите. И нека на всички стане ясно, че краят на войните още не е настъпил, независимо от това, че се празнува и величае настъпилият „мир“. Господарите на златото са по-могъщи от всеки друг път.

8. Чрез ционистките закони старите собственици в Англия и в другите страни много бързо бяха лишени от техните имущества, а в същото време селяните и работниците все повече стават роби на жестоката им лихварска власт.

9. Евреите имат злато, а ние имаме книжни пари. Евреите дават на тези хартийки някаква „стойност“, която е благоприятна само за техните интереси. Те създават нещо от нищо. Един къс хартия почти без никаква стойност се напечатва с различни цифри. Костуемата стойност на една банкнота (хартията и напечатването) от 1 долар или от 1000 долара е не повече от 1–2 цента. Държавата може да пусне в обръщение извънредно много книжни пари и да предизвика инфлация. Има много такива случаи. Германия след Първата световна война напечата огромни количества банкноти предизвика свръхинфлация. Последва астрономично повишаване на цените на пазара: едно яйце достигна 80 милиарда марки, а един килограм картофи — 100 милиарда марки.

Тази страшна инфлация доведе Хитлер на власт. Германският народ изпадна в много тежко положение и търсеше някакво спасение. Хитлер, един от кандидатите за властта, обеща, че веднага ще спре инфлацията и ще се справи с репарациите, наложени от Версайския договор. Свръхинфлацията почти унищожи средната класа в Германия, която е и най-многобройната. Именно тази класа е най-големият враг на ционизма не само в Германия, но и навсякъде по света; това е така, защото именно тази класа е в състояние да задоволява сама потребностите си, което я прави независима, а не както е с работническа класа — винаги зависима. Ето защо стремежите на ционизма са насочени към работническата класа, което съвсем ясно видяхме през ерата на социализма.

10. Ораторското изкуство е друго много важно средство на златната мощ на еврейството. Със своите пропагандни мегафони Шайнуелс е в Шотландия, Де Валарас е в Ирландия, а Исакови и Самуилови са в Англия и в Индия. Те, също като Лойд Джорд, Чърчил, Маккена, Макдоналд, Хендерсон, Лансбъри, ТомМен, Уотсън, а в по-късно време като Уилсън, Рузвелт, Кисинджър (да не пропуснем и Джордж Буш с неговия „нов ред на земята“) служат на ционистките планове и цели. Чрез злато и фалшиви обещания те настройват пролетариата срещу средната класа — производителите, държавните чиновници и интелектуалците — за да отклонят вниманието им от истинските лихвари и експлоататори, които са в действителност най-голямото зло за тях. Примерите от френската, болшевишката и други революции по света са много. Пролетариатът е противопоставен не само на аристокрацията и на заможните хора, а най-вече на средната класа и на земеделците. Помня как в България след 09.09.1944 г. по време на безотговорните четиридесет дни бяха ограбени и избити много средно заможни граждани и селяни. Това не бяха капиталисти, това не бяха предатели и фашисти, а едни от най-трудолюбивите хора на нашия народ.

11. Неоспорим факт е, че всички революции са се подготвяли, а и в момента се подготвят от тези безскрупулни лихвари-капиталисти, които обират плодовете от труда на подвластните им народи. Великата Франция още не може да се съвземе от изкуствено предизвиканата революция. Русия е напълно съсипана, и Бог знае какво ще представлява само след няколко години. Пак по тяхно желание Югославия се залива в невинна човешка кръв. В САЩ, като започнете от най-долната инстанция и стигнете до върха — президентството, всичко е тяхно и им служи предано.

12. Вследствие на голямата антихристиянска пропаганда на пресата и печата истинското християнство запада за сметка на ежедневно създаваните многобройни религиозни секти и култове, а задкулисната им материална и морална поддръжка е съвсем очевидна. В момента също има стотици, ако не и хиляди най-различни християнски секти, които раздробяват и разлагат изконната същност на християнската религия.

13. Всички по-важни държавни, административни, финансови и други постове, и по-специално в големите и влиятелни страни (т.нар. „велики сили“) се заемат от ционисти или от техни агенти — гои. Така е при Френската революция, а и при съветската революция (в книгата си „Световната конспирация“ давам подробни обяснения за болшевишко-комунистическия държавен апарат).

След Първата световна война в Германия почти всички адвокати и лекари са били евреи, а болниците — също техни. Стига се до такава аномалия, че германецът, завършил право и медицина, не може да практикува професията в собствената си страна. Това е също една от причините, поради които германският народ последва така бързо и сляпо идеите на Хитлер. Комбинацията Лойд Джорд — Сасон като управление на Британската империя вече е ясна, а същата комбинация бе използвана и в Индия — Исак, Самуил и Майер. Това е само за Англия, а в другите страни е дори по-лошо. В момента в САЩ съюзът на юристите а и този на лекарите напълно се управляват от ционистите. Случайно ли е всичко това?…

14. С право може да се каже, че в Англия образователната система е монополизирана. Необходимо е само да се споменат имената на Магнус, Голанз, Валдщайн, Ли, Харшод, Монд, които са основатели на тази система, а има и много други. Професорските катедри на Германия и на Франция са почти всичките завзети от ционисти, В САЩ положението е същото. В Америка повечето от колежите, университетите и по-специално най-известните като Харвардският, Йейлският, Бостонският и пр. са напълно техни и подготвят специални кадри за бъдещото изпълнение на плановете им. Една от най-известните духовни академии в Ню Йорк е тяхна и подготвя специално „християнско духовенство“.

15. Евреите са едни от най-подготвените юристи в света до такава степен, че са монополизирали законодателството в много страни. Това им помага допълнително да увеличават влиянието си. Много са случаите, когато евреи-престъпници са съдени и обявени доказателствено за виновни, а избягват наказанието.

16. Коронованите монарси почти винаги са били водени за носа от тези богати и влиятелни хора. Така например около 1805 г. Вилхелм IX от Хес Кесел е имал за най-близък и доверен финансов приятел Майер Ротшилд. След навлизането на наполеоновите войски в Германия всички огромни имущества на богатия владетел Вилхелм са били поверени на Ротшилд, и впоследствие присвоени от него. За ционистите е по-лесно да манипулират републики отколкото монархии, поради което те всячески се стремят да предизвикат революции, за да унищожат чрез републиканската форма на държавно управление монархическата институция.

17. Смесените бракове на богати синове и дъщери на евреи с неевреи от аристократични семейства почти винаги са омърсявали и ерозирали старите благородни домове на християнския свят. Много еврейки стават английски херцогини. Лорд Кроу е женен за дъщерята на един от Ротшилдовци, лорд Дерби омъжва дъщеря си за един от синовете на Ротшилд, а Лионел Ротшилд става лорд и бива приет като пер. Евреите са навлезли и в още много от старите аристократични фамилии на Европа.

18. След „обществената търговия“ ционистките лъвове контролират търговията на всички държави, вътрешна и външна — петрола, никела, среброто, златото и диамантите на Южна Африка, тютюна, а вече и кафето на Южна Америка. Така че „омразните християни“ смирено се подчиняват и без съпротива влачат еврейския хомот.

19. Държави като Русия, Франция, Германия, Англия и други по-малки европейски страни се контролират от евреите чрез собствените им парични знаци. Днес тяхното действително богатство е по-голямо, отколкото тези страни сами предполагат. Техният дух, техният кураж, тяхната стара култура и дълбокото им желание заедно с останалите европейски народи да изпълнят духовната си мисия в света — ето тяхното истинско богатство, което ционистите се надяват да унищожат чрез революции, и чрез заграбване на благородната им мисия да окичат с лаврови венци лихварските си глави.

Умишлено изключвам САЩ от гореспоменатите страни, тъй като тази държава е много млада във всяко отношение спрямо европейските духовни колоси. Нещо повече, още от самото си създаване тя е погълната от ционизма. Той я притежава не само икономически, но и политически.

Последният час на всички европейски държави още не е ударил. Дано тези спящи гиганти — могъщите държави на Европа — се събудят навреме и завоюват отново своята Независимост.

СЕМИТИ ЛИ СА ЕВРЕИТЕ?

Оксфордският речник, световно признат за един от най-достоверните, в т. VIII, с. 1838 обяснява думата семит така:

„лице, произхождащо от семитската раса, която включва народите, споменати в Библията — Стария завет — като потомци на Сем, първия син на Ной, а именно юдеин, древен жител на Палестина, живеещ в Юдея — Палестинска провинция. За семити се считат още: асирийците, етиопците, сирийците, арабите, а също така и лицата, които говорят като свой роден език един от семитската група езици.“

Според Британската енциклопедия, т. XX, с. 208, семитските езици имат общ произход и се говорят в районите на Месопотамия, Палестина, Сирия, Арабия и Кюрдистан.

Исус Христос е бил известен на своите съвременници като юдеин, а не като евреин. И днес историците го определят като такъв. Самият Пилат Понтийски (авторът на надписа на кръста, на който Христос е бил разпънат) пише: Jesus Nazaretus Rex Iudeorum — Исус от Назарет — Цар на юдеите. Думата евреин е употребена за пръв път в Новия завет.

Религията, практикувана в Юдея по времето на Христос и позната като „фарисизъм“, се е позовавала изключително на Талмуда — сложна схоластична система от коментари към старозаветните книги и сборник от юдейски религиозни закони. По онова време Талмудът е нещо като магна харта на евреите: обявяване на независимостта, конституцията и закона за правата на човека, събрани заедно за тези, които изповядвали фарисизма.

Днес Талмудът фактически обединява под диктат всички, които се наричат евреи, независимо дали те разбират това или не. Духовните им водачи (равините) дори не се опитват да обясняват правото си на контрол над живота на евреите. Тези водачи далеч превишават законните граници на духовните си прерогативи. Тяхното властване извън религиозните им правомощия над професионалния и обществен живот на евреина няма по обхват и влияние равно в света.

Ролята, която Талмудът играе в юдеизма, практикуван днес, е обяснена официално от равина Морис Кертцер, директор на международните връзки на Североамериканския еврейски комитет. В качеството си на официален говорител на този комитет Кертцер в статията си „Какво представлява евреинът?“ обяснява значението на Талмуда по отношение на юдеизма днес така:

„Талмудът съдържа 63 книги, писани от древните равини, засягащи правото, закона, нравствеността и историята. Той е издаден пет века след раждането на Христос и представлява сборник от стародавни знания, религиозни норми и обществени закони[1]. Талмудът е правният кодекс, който съдържа еврейските религиозни закони, и е учебник, който се използва за подготовка на равините“.

В книгата си „Фактите са факти“ Бенжамин Фридман казва:

„От рождението на Исус Христос та до днес никъде не са били регистрирани по-злобни, отвратителни и порочни хули по отношение на Христос, християните и всички народи, неизповядващи еврейската вяра, отколкото между кориците на тези прочути 63 книги, които са правният кодекс на еврейския религиозен закон[2].“

Талмудът е публикуван на английски език за пръв път през 1935 г. в Лондон от Сонсино прес. Тиражът й е много ограничен и за свободна продажба тя не е пускана. Предназначена е била само за младото еврейско поколение, което не говори староеврейски, както и за подготовката на младите равини, говорещи английски. Талмудът може да се намери само в Конгресната библиотека на САЩ, или много рядко като колекционерско притежание.

Волята и стремежът на евреите е съдържанието на Талмуда да се пази в тайна от неевреите, и затова досега няма цитирани публично дори извадки от него, независимо че като цяло представлява голям интерес. Време е пълният превод на Талмуда на български език да бъде направен, макар че това ще струва немалко средства и труд.

Без каквото и да е съмнение напоследък се доказа какъв е произходът и историята на евреите, и по-специално на европейските, които нямат нищо общо с легендарните „десет изгубени племена“, споменати в Библията. Нито един евреин от Европа не може да бъде исторически приет като пряк потомък на тези десет юдейски племена. Изследванията доказват, че евреите от Европа не са били никога семити, и че те, европейските евреи, не могат да бъдат считани за семити.

Защо от столетия насам историята на хазарите и на хазарското царство не е изучавана напълно и подробно?… Каква и коя е тази сила, която е успяла да изключи от учебниците по история археологическите факти и писмените документи на Великото Хазарско Царство?… Произходът и историята на хазарите са неоспорими за специалистите, които от друга страна отдавна са установили безспорно и произхода и историята на евреите, и по-специално на тези от Източна Европа. Това доскоро беше една добре пазена тайна, която обаче днес излиза наяве… Никой няма право да изопачава историята — истината за миналото, а тя е:

Хазарската държава през X-то столетие е била една от най-обширните държави в Европа. Тя е обхващала площ от 1 600 000 кв. км. Хазарите не са семити, а са азиатски народ. Модерните антрополози ги определят като тюрко-фински тип. От незапомнени времена хазарите са живели в сърцето на Азия. Те били известни като извънредно войнствен народ, който непрекъснато е воювал със съседите си, които накрая успели да го изтласкат на запад. Поради тази причина хазарите нахлули в Източна Европа, където се установили и създали най-голямото и силно царство. Отношенията между хазарите и византийските императори били много добри. Например Юстиниан II прекарал в изгнание доста години при хазарите и дори в 704 г. се оженил за сестрата на кагана им.

Като нахлули в Източна Европа, хазарите били езичници с най-различни форми на идолопоклонничество, каквито по онова време съществували у азиатските народи. Това продължава до VII в., когато техният каган Булан решава да премахне практикуваното дотогава идолопоклонничество и да го замени с една от наложилите се три основни религии — християнство, мохамеданство и юдеизъм.

След обстойно проучване Булан се спира на юдеизма, днес познат като талмудизъм. Този факт е много добре установен и документиран от историята[3].

Каганът Булан и 4 хиляди благородници феодали приели новата вяра на талмудизма чрез специално доведени в страната равини от Вавилония. От този момент всякакво езичество и идолопоклонничество били забранени. Много равини били поканени в страната със задача да се построят синагоги, училища и да проповядват новата религия, която била обявена за държавна религия. Сменилите по този начин религията си хазари са първия народ в Европа, наречен еврейски. Ето това са евреите от Източна Европа, а именно — потомците на масово приелото юдеизма през VII столетие хазарско население.

След приемането на юдейската вяра религиозните водачи в хазарското царство стават и граждански управници. Те налагат на хазарите учението на Талмуда като основно ръководство в живота им. Идеологията на Талмуда става оста на политическите, икономическите, културните и социалните отношения и дейност в цялото Хазарско царство. Талмудът е основата, върху която се създава цивилния и религиозен закон на хазарския народ[4].

Между VII и X в. вследствие на стриктното прилагане на Талмуда еврейската вяра се налага, и всички хазари вече са евреи. Наследникът на Булан, наречен Обадих, налага още по-категорично еврейската религия и образование. Хазарският говорим език се е запазил, но писмеността е била еврейска — със староеврейски букви. Обадих е наследен от своя син, наречен вече Исак; Исак от сина си Маназех II. Следва синът му Низи, а после неговият син Арон II. Следващият цар Йосиф е син на Арон. Еврейското духовенство още в VII в. започва въвеждането на староеврейски имена, които, както личи и по имената на самите хазарски царе, към X столетие напълно се налагат. Поеврейчването на хазарския народ е завършено, и от края на X в. нататък започва разлагането на хазарската държава…

Още през VIII–IX век руснаците-варяги се установяват в Киев и впоследствие постигат окончателното завоюване на хазарите. Много членове на хазарската царска династия успяват да емигрират в Испания, други в Унгария, докато хазарският поеврейчен народ остава по родните си места.

Един от най-известните историци — специалист по произхода и живота на евреите от Европа, е проф. Х. Грейтз — самият той евреин. В своята „История на евреите“ той пише:

„Когато евреи от други страни чуят някакви разкази за евреите от хазарското царство, те вярват, че тези хазари, приели еврейската религия, са едно от «десетте изгубени племена». Тези разкази са причина за легендата, която все повече и повече се налага, че Палестина е родината на обърнатите в еврейската вяра хазари[5]“.

Според Еврейската енциклопедия родният език на хазарите през I столетие, когато те завладяват Източна Европа, е бил от азиатски произход. В VII в. каганът Булан приема юдеизма и староеврейските букви, които той харесал, разглеждайки Талмуда. По същия начин нецивилизованите западноевропейски народи, които не са имали собствени азбуки, приемат за своя писменост латинската азбука.

След унищожаването на Хазарското царство езикът на хазарите в еврейските общности се възприема като някакъв староеврейски (идиш), донесен от еврейските равини от Вавилон. Въпреки изминалите много столетия от унищожаването на хазарската държава и въпреки че голяма част от населението й се е заселило в Източна Европа и от много поколения потомците на хазарите живеят и се раждат в други държави като Русия, Полша, Румъния, Чехословакия, България и др., то те продължават да считат себе си по националност за евреи, наричайки се идиш. Всъщност идиш е името на стария майчин език на хазарите със слаб примес от немски език. Идиш в никакъв случай не трябва да се бърка или смесва със староеврейския. Няма нито една дума в идиш (иврит) от староеврейски, която да съответства с него, независимо че ползват една и съща азбука. Идиш е интернационален език и се говори от 90% от евреите, живеещи в повече от 40 страни в света, които въобще не знаят староеврейски.

През периода X–XIII век, по време на бързото разрастване на руската нация, става постепенно поглъщане на хазарската държава. С това се обяснява и големия брой евреи в Русия след XIII столетие. Те вече не се наричат хазари, а се знаят като идиши както в Русия, така и в другите европейски страни, в които са се преселили.

В 986 г. владетелят на Русия Владимир III приема християнската вяра и я налага като държавна религия, която замества практикуваното дотогава езичество. Владимир III, както и следващите владетели, многократно се опитват да покръстят евреите, останали в Русия след разгромяването на хазарската държава. Историята свидетелства за голям натиск над тях: кланета, погроми, преследвания, дискриминации и всякакви други насилия с цел покръстването им, без от това да се е получил някакъв реален резултат. Те твърдо и категорично са отказвали да сменят вярата си и да приемат християнството.

Едно сравнение на черепния индекс на еврейско и нееврейско население от различни държави открива пълно сходство между едните и другите, което води до заключението, че с течение на столетията евреите са се кръстосали толкова многопосочно, че са загубили своята народностна идентичност. Неоспорим факт е, че по исторически или географски причини евреите са заприличали на местното население, особено в държавите, в които са живели от много поколения. Показателен пример е, че китайските евреи от Кай-Фенг, които са просъществували до XIX в., са заприличали физически напълно на китайците. Етиопските евреи — т.нар. фалаши, имат също като чистите етиопци черна кожа.

Същото е положението и по отношение на кръвната им картина. Сравняването на биохимическия индекс показва следното: германски евреи — 2,74, германски неевреи — 2,63; румънски евреи — 1,54, румънски неевреи — 1,55; полски евреи — 1,94, полски неевреи — 1,55; марокански евреи — 1,63, марокански неевреи — 1,63; иракски евреи — 1,22, иракски неевреи — 1,37; туркестански евреи — 0,97, туркестански неевреи — 0,99.

Това са само няколко примера от Британската енциклопедия. Според нея през 1070 г. в света е имало около 14 милиона евреи. В момента в нито една държава в света не съществува такова народностно еврейско разнообразие, каквото има в днешен Израел, където са събрани евреи от повече от 70 страни. Точно там личи по-ясно, отколкото на което и да е друго място в света кой е факторът, който е вдъхновил евреите да издържат и да останат евреи — безупречното следване на строгите им религиозни закони. Това в никакъв случай не е расово или генетично обстоятелство, а е съвкупност от традиционни, исторически, религиозно-възпитателни и национални елементи. Според законите на Израел всяко дете, на което майката каже, че е еврейче, се приема за такова, независимо дали майката е еврейка или не. Всяко лице, което декларира, че е евреин, трябва да бъде прието за такъв.

Почти всички, които се наричат евреи, не са в състояние да удостоверят и да докажат, че по произход са същински евреи, защото нямат нищо общо със старите юдеи, които са живели някога в Юдея. Те могат само чрез последователното и стриктно спазване на еврейската религиозна вяра да се представят за юдеи, т.е. хора, които изповядват и вярват в юдеизма — така е според Оксфордския речник.

От много години, и особено през и след Втората световна война, думата антисемитизъм умишлено бе наложена в речника на почти всички езици. Това е дума, която напоследък американци и англичани се стремят да елиминират от английския език. Думата антисемитизъм служи само на една основна цел — да опетни и изцапа някого.

Когато т.нар. евреи почувстват, че някой иска и може да се противопостави на някакво тяхно намерение, те се опитват да го дискредитират, като му прикачат прозвището антисемит. Така се получи и по отношение на мен в България. Невежи евреи и професор-историк заклеймиха книгата ми „Световната конспирация“ като антисемитска и ме атакуваха с няколко нескопосани статии. Настоящата книга доказва, че не съм антисемит, защото т.нар. евреи не са семити, и още защото аз съчувствам на изстрадалите и потиснати народи като палестинци, кюрди и други, които именно са от истинските останали на земята семити.

Поради това, че не съм съгласен с ционистките терористични действия, някои от българските евреи се настроиха агресивно към мен. Никой другаде по света освен тук, в България, не окачестви книгата ми „Световната конспирация“ като антисемитска. Това го доказват хилядите писма, които получих от много страни с поздравления от читателите й затова, че ги осведомявам какво всъщност става в света.

Вие, драги сънародници — наричам ви така, защото сте родени и живеете в България — погледнете с грижа и разум към Отечеството си, което винаги ви е давало хляб в тежки времена. Безнравствено е някои от вас да отправят злостни нападки срещу хора, които показват света такъв, какъвто е в действителност. Ако отворите който и да е справочник или енциклопедия и прочетете обясненията за организацията на ционистите, вие ща се убедите, че опитите да бъда обвинен в недобро разположение към нещо, което цял свят осъжда, са некоректни. Не отричам правото на който и да било да отиде да живее където поиска. Някой желае да отиде да живее в Палестина, да отиде, но — ако го приемат. В никакъв случай това не трябва да стане насилствено и за сметка на тия, които вече живеят там. Самият аз бях принуден да напусна Родината си и да се установя в САЩ… трябваше да мине доста време, докато бъда законно приет от тази страна. Законите са валидни за всички, важат и за вас. Палестина е завоювана не от бедните евреи, а от богатите ционисти, с чиито намерения вие нямате нищо общо. Разместват ви като пионки и в даден момент ще решат да ви пожертват така, както бяха пожертвани през Втората световна война няколко милиона нещастни човешки същества — трагедия за Човечеството.

[1] записани в предшествуващите Талмуда религиозни книги-сборници Мишна, Гемара и Тора — б.а. ↑

[2] Christian Technocracy, от Hillman Holcomb, стр. 131. ↑

[3] Encyclopedia Britanica, т. XIII, стр. 329. ↑

[4] Еврейската енциклопедия, Т. IV, стр. 1–5. ↑

[5] История на Евреите от проф. H. Groetz, стр. 141. ↑

ЦИОНИЗЪМ=РАСИЗЪМ

В 1975 г. Общото събрание ООН гласува с голямо мнозинство резолюция, която осъжда ционизма като форма на расизъм. Оттогава до днес правителствата на Израел, САЩ и Великобритания наричат тази резолюция антисемитска. Правдоподобността на тази резолюция оттогава и до днес се доказва от репресиите, налагани на палестинците в окупираните територии.

Евреи, живеещи в окупирания Западен бряг, заплащат за кубик вода 30 цента, докато палестинците, живеещи по същите места и на своя собствена земя, заплащат 1 долар и 10 цената. Те нямат право да копаят нови кладенци или да правят по-дълбоки старите си кладенци. Тези ограничения, разбира се, не се отнасят за новозаселилите се в окупираната палестинска земя евреи. Именно по тази причина палестинската поливна земна площ е само 6%, докато тази на евреите — 69%. Средното годишно количество вода, използвано от евреи е 170 куб. м., докато един арабин получава само 25 куб. м., което е под всякакъв минимум на международния здравен стандарт.

Всички тези и следващите статистически данни са взети от Израелското министерство на земеделието и благоустройството, от Израелския център за статистика и от Центъра за арабски науки в Ерусалим. Ако тези данни не говорят за расизъм, ще посоча и други. Навсякъде, във всички територии, окупирани от евреите през 1967 г., ситуацията е същата. Това е незаконна окупация от каквато и да е международноправна гледна точка.

Израелската държава беше измислена и създадена от САЩ, Англия и СССР веднага след Втората световна война с цел в този район да се поддържат непрекъснато напрежение и войни.

Само по Западния бряг около 5800 кв. км са населени с около един милион палестинци. От тях около 35% се занимават със земеделие. Раждаемостта при палестинците е около 6 деца на семейство, докато при евреите — само две деца на семейство. Това е една от главните причини Израел да поощрява емиграцията от Европа и бившия СССР. Всички емигранти се настаняват в тези окупирани арабски територии, на които се строят нови еврейски селища и колонии. Естествено, при това положение за палестинските земеделци няма повече място, и те масово банкрутират, остават без каквато и да е работа и са принудени самите те да емигрират, за да освободят място за новите заселници. Налаганият върху палестинското население терор е добре обмислен план, за да бъде то прогонено от собствената му земя.

Ционизмът в Израел провежда политика на геноцид, на унищожаване на един семитски народ, какъвто е палестинският. Според Центъра за арабски науки в Ерусалим от 9 декември 1987 г. (началото на „Интифада“) до 30 юни 1991 г. израелската полиция и военни са убили 956 палестинци, от които 247 са деца на възраст под 16 години. Вината им е била само, че са хвърляли камъни срещу тях. Много от тези деца са прострелвани в гърба, докато са бягали[1]. През същия период от време са били ранени 113 500 (почти 1/10) от арабското население, живеещо на окупираната от Израел територия[2].

Под формата на „административна мярка“ в тази окупирана зона без никакъв съд са били задържани повече от 15 000 палестинци. Друго много жестоко наказание, налагано на семействата на децата, които хвърлят камъни, е изкореняването на плодните им дървета — портокали, лимони др., които са техния основен поминък. До 1991 г. са изкоренени 110 000 плодни дървета, притежавани от палестинци[3]. За същия период са разрушени или запечатани 1950 палестински къщи[4]. Да не говорим за т.нар. полицейски дни, когато никой няма право да излиза от дома си[5]. От 1987 г. досега над арабското население в окупираните територии от израелските власти са наложени 10 000 такива полицейски дни. От две години насам стремежът на народите към мир и независимост се налага почти навсякъде в света, с изключение на Близкия изток, който все още остава район на ционистката сила и воля. Палестинският народ продължава да страда под жестоката и незаконна израелска окупация. И никой не знае още колко ще продължи тя. Никой не се наема да им помогне и да се обяви срещу решението на САЩ и Англия. Републиките от бившия СССР не включвам към двете решаващи сили, защото те вече са политически зависими от тях. Арабско-израелският конфликт има само едно решение — установяване на независима Палестинска държава. Дилемата на палестинския народ смути и покърти целия свят. Тя трябва да бъде решена справедливо и компетентно. Ако това, което правят палестинците, за да се защитят, се определя като престъпление, тогава как да наречем всичко, което Израел прави по отношение на тях?… По какъв начин могат да постъпят борещите се за свобода, когато за тях няма справедливост и подкрепа? Непрекъснатият строеж в окупираните територии на селища за емигранти от страна на ционистко-израелското правителство е явна провокация. Животът на новозаселващите се евреи-емигранти не е за завиждане. Много от тях вече скубят косите си и правят всичко възможно да се върнат там, откъдето са дошли.

Съветът ми към всички евреи, които нямат реални представа за истинското положение, е: останете си там, където сте! Дори и тези, които живеят в някоя от републиките на бившия СССР, са много по-добре в сегашния си дом, отколкото в една нова неизвестност. Евреите със своята инициативност, способности и пробивност ще бъдат много по-добре, ако си останат там, където са живели досега. Тяхното Отечество е там, където са родени, и те трябва да го приемат изцяло като такова. Те трябва да забравят фиксидеята, че са „избрания от Бога народ“, която им внушават ционистките равини, като ги настройват срещу всички останали хора, за да бъдат полезни не само лично на себе си, но и за да получат искреното уважение на всички народи по света.

Войната в Близкия изток скоро няма да приключи. Дълго време още този район ще бъде място на раздори и войни. И това ще продължи неминуемо дотогава, докато управляващите в Израел не престанат открито да твърдят, че всички земи между реките Нил и Ефрат, заедно с Йордания, са израелски.

[1] New Federalist — Oct. 7, 1991. ↑

[2] American Almanac — The New Federalist — Oct. 7, 1991. ↑

[3] American Almanac — The New Federalist — Oct. 7, 1991. ↑

[4] Terror Tactics by Joseph Brewda — The New Federalist — 1991. ↑

[5] The New Federalist, p. 7, col. 5. ↑

ОЩЕ НЕЩО ЗА ПАЛЕСТИНА И ЦИОНИЗМА

Една много добре подготвена верига от събития доведе до Първата световна война, за която историците вече са направили извода, че не е била желана от големите европейски държави, както и че е могла лесно да бъде предотвратена. Убийството на австрийския ерцхерцог Фердинанд на 28 юни 1914 г. е било само претекст. Една невидима сила е разгласявала и е втълпявала на хората, че е необходима война, която да сложи край на всички войни.

„Война, която да направи света безопасен и да осигури истинска демокрация“.

Следва Балфурската декларация, подписана на 18 юли 1917 г., в която е записано:

„Управлението на Негово Величество приема следния принцип, а именно: Палестина да се преустрои в национален дом за еврейския народ“.

Четири години след тази декларация, през 1921 г. Уинстън Чърчил заминава за Палестина с мисията да започне прилагането й. Там той е бил посетен от една мюсюлманска делегация, която му заявила, че Англия иска да наложи нечувана неправда над арабското население, живеещо в този район от хиляда години. Отговорът на Чърчил е бил следният:

„Вие искате да отхвърля Балфурската декларация и да спра еврейската емиграция. Това не е по силите ми!… Ние мислим, че това е добре за Британската империя и възнамеряваме да го направим.“

През 1954 г. на една конференция между Уинстън Чърчил и Бернард Барух, Чърчил е заявил открито:

„Аз съм ционист и винаги съм поддържал ционизма“.

Адмирал Бари Домвил, директор на Британското морско разузнаване през Втората световна война, заявява, че много преди войната ционистите са използвали своите колосални богатства, за да закупят достатъчно власт, чрез която да насочат международните събития така, че да поставят държавите във военни конфликти една срещу друга. Също според адмирал Домвил целта на световния ционизъм (с централно правителство в Палестина) е да наложи своята тоталитарна идеология в целия свят. За да постигне целта си, той трябва да контролира едновременно и комунизма (Сталин), и фашизма (Хитлер), т.е. ционистите трябва да държат в ръцете си и социализма, и капитализма чрез контрол над международните банки, петрола и политиката. Тяхната цел е да постигнат едно световно управление, което да контролират така, както успяха да контролират всички държави, които бяха поставени под опеката на Съветския съюз от 1917 до 1989 г. Това е почти същото, което Джордж Буш нарича „Нов световен ред“.

Днес народите живеят във време, манипулирано от една все още непостижима идея за някаква общочовешка общност, с непреодолени идеологически и емоционални прегради. Тази идея определено ни води към антинационализъм (загубване на националната идентичност на отделните народи), което пък неизбежно ще ни доведе до някаква нова форма на обществена организация — тълпа от безлични народи. Виждаме, че навсякъде по света отделните държави доста лесно възприемат тази и разни други все „нови“ идеи като техни собствени, макар че те работят срещу самите тях.

Равинът Сейгал нарича резултатите от този процес „нов вид общество“, а Джордж Буш — „Нов световен ред“…

ПОВЯРВАЙТЕ МИ, ТЕ СЪЩО СА ЕВРЕИ!

Думата ХОЛОКОСТ не е немска, а е чисто еврейска, и означава изгаряне, жертвоприношение на Бога Молеш. Помъчих се да разбера защо евреите обвиняват Хитлер в холокост — жертвоприношение на един Бог, в който той никога не е вярвал. Отговор ми даде книгата „Коварство и измама“ от евреина Бен Хеч, който без какъвто и да е страх излага безброй документи, доказващи как ционистите преднамерено са организирали и съдействали на хитлеровите сътрудници за изтребването на евреите от Полша и Германия. Както подчертава авторът Бен Хеч, жертвуването на тези дълбоко религиозни, вярващи в Талмуда евреи от политиците-евреи ционисти, е действително съзнателно направляван от тях холокост — жертвоприношение на Бога им Молеш.

Препоръчвам на всички интересуващи се евреи да прочетат книгата на равина Моше Шьонфелд „Жертвите на холокоста“. В нея той потвърждава с много снимки и документи казаното от Бен Хеч, а именно, че само бедните, необразовани и неприсъединили се към ционистката кауза европейски евреи са били издирвани и предавани на хитлеровите концентрационни лагери от международната ционистка мафия.

Един от най-ревностните изследователи на холокоста Малкейл Гринуолд твърди, че между днешните израелски официални лица често среща ционисти като Рудолф Кестнер, който е сътрудничел на нацистите за избиването на един милион унгарски евреи, но трябва да не се забравя, че в лагерите са унищожени и хора от много други народи, за които никоя преса не споменава.

Дейвид С. Уимън, евреин-ционист, публикува през 1985 г. книгата „Изоставянето на евреите“. Тя е отпечатана от голямото и известно издателство в Ню Йорк „Пантеон букс“. В нея той обяснява (с. 175), че евреите от Америка са направили всичко необходимо, за да спасят европейските евреи от изтребление, като ги преселят в Англия или в Америка, но това не е било осъществено, тъй като американските ционисти са предпочели да решат приоритетно — именно чрез холокост — въпроса за бъдещата еврейска държава в Палестина. Според Дейвид С. Уимън спасяването на евреите от унищожение е било поставено на второ място. Авторът твърди (с. 198–199), че американските ционистки лидери, занимаващи се с палестинския въпрос, не са си помръднали пръста за спасяването на европейските евреи. Според някои историци, а така също и според североамериканския политоложко-тактически екип, ционистите са имали нужда от холокоста, за да предизвикат състрадание в света и оправдано да поискат и да получат национално тъждествено признаване на еврейска държава в Палестина, откъдето да наложат НОВИЯ РЕД в света. В същата книга (с. 200) можем да прочетем:

„Специалният Комитет за спасяването на евреите от Европа, част от еврейската преса, дори и един известен ционистки равин — Майер Берлин, публично обвиняват ционистките политически водачи в умишлено възпрепятстване на спасителните акции. Дори и някои американски сенатори — ясно подкрепящи ционизма — като Жилет, открито се възмущават от ционистките лидери.“

Лицата, които са се занимавали с емиграционните въпроси в Хитлеровия Трети Райх, са били под ционистки контрол. Малко преди войната и дори по време на нея всички ционисти успяват да напуснат Европа, докато основната маса евреи остават и попадат в лагерите, предадени от братята си. На същото място е казано следното:

„… Сол Блум, независимо от високия си пост в Конгреса, не направи нищо за евреите от Европа. Истина е, че за влиятелните евреи той уреди убежище в САЩ, но когато възникна възможност за по-голям брой емигранти, той се оправдаваше със спънки от страна на Държавния департамент на САЩ.“

В книгата си Дейвид Уимън доказва по безспорен начин, че повечето от евреите, загинали в концлагерите, са били съзнателно изоставени от ционистите, работещи в Държавния департамент на САЩ. А къде бяха Рузвелт и Чърчил, които много добре са знаели какво става?…

Тази глава написах специално за евреите, които биха прочели книгата ми, за да разберат, че това, което пиша, е потвърдено от много честни еврейски религиозни и политически лидери, които предупреждават бедната и средна еврейска класа да бъде нащрек — сами да отделят истината от онова, което твърдят и пишат ционистите.

Необходимо е обикновеният евреин да разбере, че тези хора не играят на простичката игра дама, а играят един сериозен шах, при което народите и обикновените евреи са и ще бъдат поставени на кладата.

В ерата на „свободата, братството и равенството“, прокламирани така упорито от ционистите, се проля най-много човешка кръв, а евреинът Робеспиер бе жестоко ликвидиран в деня на Шабат от сънародниците си ционисти само защото призна една истина — че съществува и действа скрита ръка, която ръководи световните събития.

ЗАКЛЮЧЕНИЕ

Несправедливо е да се обвиняват всички евреи заради действията на ционисткото малцинство. И в Европа, и в Америка повечето от евреите са преуспели и не желаят който и да е и каквото и да е да пречи или да се намесва в живота им. Поради това мнозина, ако не и повечето от евреите, са противници на всичко, което отслабва държавите, в които живеят. Онова, което пиша и на което наблягам в книгата си за световната ционистка подривна дейност, се отнася само за ционистите евреи, и в никакъв случай не е против световното еврейство.

Искрено вярвам, че с това, което излагам в тази книга, правя голяма услуга на евреите, помагайки им да се спасят от самите себе си. За тази работа ми бяха необходими смелост, търпение, воля, постоянство и многогодишни проучвания.

Когато евреите прочетат Протоколите, те сами ще си съставят собствено мнение за тях, те сами ще вземат становище по засегнатите въпроси и те сами ще направят своето заключение за съдържанието им.

Тази книга има единствената цел евреите да видят истината за себе си, оглеждайки се наоколо: а) Всички неевреи да осъзнаят заблудите си по отношение на действащата днес ционистка идея, и като употребят разума и волята си, да престанат да стават жертва на тази идея. б) Когато евреи и неевреи разберат заблудите и грешките си, ще бъде открит пътят за морално и взаимноизгодно стопанско коопериране. в) Трябва да се сложи край на всички непочтени ционистки амбиции, които продължават от столетия, та и до днес.

Народите (тълпите, масите на гоя, както са наречени в Протоколите) представляват един спящ гигант, който е в състояние, когато се събуди, да помете всичко пред себе си. Тежко на онзи, който не разбира това.

Апелът ми е отправен към самообявилите се за властелини и самозабравили се контрольори на Човечеството!… Протокол номер 6 се отнася специално за поземлената собственост. Това е въпроса, който най-чувствително засяга свободния човек.

„Собствениците на земя са вредни за нас. Те са независими, защото притежават средство за преживяване.“

Този протокол е замислен от първокласен икономист и философ. Той прекрасно познава проблема, и ние всички виждаме значението на този протокол. Най-голямото предимство на земевладелеца е, че е независим, защото притежава средства за производство, т.е. може да не се съобразява с международните лихвари — „финансисти“.

Тези злосторници (ционистите-банкери) винаги са използвали и настройвали града срещу селото и селото срещу града, за да изпълнят пъклените си планове. Така е станало по време на Френската буржоазна революция, по време на Болшевишката революция в Русия, а и по-късно навсякъде, където е било разрешено да стъпи болшевишкият ботуш.

На програмата за световен контрол могат да забият голям клин гражданите и селяните, ако разберат истината и заживеят заедно и задружно. Тяхното неразбирателство е предизвикано от външни лица, неусетно натрапващи им идеите на някаква си тяхна световна програма. Земеделецът трябва да знае кой контролира собствеността върху земята му, прикрил хищните си зъби зад лозунга: „свобода, равенство, братство“.

Евреинът д-р Оскар Леви каза:

„От самите евреи научаваме най-много за евреите“.

А евреин от кръга на Ротшилдови казва, че войните са еврейската жътва, и най-богата реколта дават гражданските войни. Друг евреин ни напомня, че Френската революция еманципира евреите в Западна Европа. Евреин внуши на Жан-Жак Русо идеята за човека и природата. Без доктрината на евреина Давид Рикардо за международен капитализъм е немислимо да бъде разработена философията на Карл Маркс и Фердинанд Ласал.

Върлият ционист Вайнберг добре обяснява защо толкова много евреи по природа са комунисти:

„Комунизмът не е само интернационално верую, той отрича истинската частна собственост и специално собствеността върху земята. Евреите, бидейки интернационалисти, никога не са обичали земята, и затова предпочитат парите, които са главния инструмент на силата им“.

Много хора си задават въпроса как незначителното малцинство, каквото са били евреите в Русия, успя за година-две след болшевишката революция да завладее съветското управление. Защо 70–80% от болшевишките комитети и комисариати са били в техни ръце?… Защо?… Как?… Защото тази революция беше подготвена идейно и материално от ционистите и по-късно поддържана по същия начин отново от тях. Без тяхната намеса и помощ нямаше да има революция в Русия, както и нямаше да съществува съветска държава.

Чужденците от западните страни се питат защо съветското управление, при наличието на явна бруталност и идеологическа тирания, с които ръководи народа си, успя да спечели симпатиите му? Западът никога не ще разбере, че комунистическите режими в света съвсем не са се ползвали от симпатиите и подкрепата на народите, над които са властвали. Комунистическите режими са били поддържани само чрез терор от онези, които са били облагодетелствани от тях. Народите са подвластни на страха, чрез който комунистите са ги владеели.

И днес се повтаря същото! Много хора знаят откъде идва злото на Човечеството — от войните, депресиите, глада и болестите, но малцина са тези, които изразяват публично своето недоволство. И това отново не се дължи на симпатия, а на страх. Напоследък немалко будни американци се надигат срещу „Новия световен ред“ на Джордж Буш, който не е нищо друго освен обезличаване и обезценяване на личността и нейното окончателно заробване, което всъщност цели Програмата на Протоколите.

Несправедливо ще е да бъда критикуван от непросветени евреи или ционисти като антисемит поради това, че открито показвам действията само на малка част от еврейския народ. Надявам се и вярвам, че еврейството ще оцени справедливо и ще погледне непредубедено на моите критики, а не с очите на слепия филосемитизъм.

Тук нищо не измислям — само констатирам и излагам факти. Не е ли факт, че ционистите създадоха и осигуриха движещите сили и на капитализма, и на комунизма, за да постигнат материалната и духовна гибел на Човечеството?… Всички виждаме докъде стигна светът в резултат на дяволските им планове, фалш, революции, войни, мизерия и лудост, които на много места стигат до анархия.

Хора от народа, който беше избран да спаси света, го погубват. Хора, които твърдят, че са били предопределени да ни заведат в Рая, ни водят към нов ад, по-страшен от предишния. Тръпки ме побиват, като наблюдавам този свят… Потресен съм, че познавам духовните автори на този ужас.

Уверявам читателите си, че лично съм търсил и събирал материалите — не само от книги, но и от свидетели и писма на очевидци и на потърпевши, какъвто съм и самият аз.

Протоколите обясняват с точност до подробности сърцевината и намеренията на болшевизма, както и методите за налагането му.

Протоколите предсказват и обясняват методологията на революциите дълго преди те да са станали реалност. Видяхме, че най-известните световни революции — френската и болшевишката — протичат по начина, изложен в Протоколите — като копие от индиго.

Всичко, писано през 1869 г. и преди това, се покрива изцяло до последната буква с всичко, което е станало в света след това, а то продължава да става и днес.

Проф. д-р Оскар Леви признава тези извършени от своя народ грешки, а по отношение на твърдението, което застъпвам в тази книга, казва:

„Вие сте прав. Вашите упреци, които несъмнено разбирам, са от дъното на душата Ви и нямат нищо общо с какъвто и да е антисемитизъм. Всичко е така добре обосновано, че аз съм склонен да си стиснем ръцете и да Ви защитя срещу всяко обвинение в поощряване на расова омраза. Ако Вие сте антисемит, аз, семитът, съм също антисемит, и то по-пламенен от Вас… бъдете сигурен, че аз, който съм от еврейския народ, съм Ваш верен съюзник. Ваш — срещу революциите и винаги за благотворящия живот!

Оскар Леви, Лондон“.

В името на живота трябва да погребем омразата, а не да я разпалваме. Предизвикан бях да напиша тази книга и направих това с единствената цел да помогна на човеците да отворят очите си и сами да разберат, че което е било преди хиляда години, днес повече не трябва да бъде.

НЯКОИ ЦИТАТИ ОТ КНИГИТЕ НА ТАЛМУДА

Не общувайте

с неевреи —

те проливат кръв.

Abhodah Zarah (22, a)

Не общувайте

с християни —

те проливат кръв.

Iore Dea (153, 2)

Християните

са предопределени

да убиват евреи.

Orach Chaiim (20, 2)

Християните

са мръсни,

защото ядат

мръсна храна.

Schabbath (145 b)

Християните

имат сексуални

сношения с животни.

Abhodah Zarah (15 b)

Евреите

се наричат хора,

християните

не са хора.

Kerithuth (6 b, p. 48)

Християните

са идолопоклонници,

не общувайте с тях.

Nilkhoth Maakhaloth

Християните

са мръсни, защото не

са от Синайската планина.

Abhodah Zarah (22 b)

Невинен си в убийство,

ако намерението ти е

да убиеш християнин.

Makkoth (7 b)

Към християнина

бъди състрадателен

не повече отколкото

към болна свиня.

Orach Chaiim (57, 6 a)

Християните

са идолопоклонници

и са подобни

на крави и магарета.

Zohar II (64 b)

Чиста еврейска жена,

ако се сношава

с християнин, се

омърсява.

Iore Dea (198, 48)

Брак

между християни и

евреи

е невалиден.

Eben Haezar (44, 8)

Всяка нееврейска душа

идва от смъртта

и е сянка на смъртта.

Emek Hammeleech (23 b)

Раждаемостта

на християните

трябва да се намали

осезателно.

Zohar (II, 64 b)

Умрелия християнин

може да замениш така,

както заменяш крава

или магаре.

Iore Dea (337, 1)

Стойте

физически далече

от църкви.

Iore Dea (142, 10)

Забранено е

да се продават

на християните

еврейски религиозни

предмети.

Abhodah Zarah (14 b)

Не слушайте

християнска и нееврейска

църковна музика

и не гледайте техните идоли.

Iore Dea (142, 15)

Забранено е да

празнувате

християнските

Коледа и Великден.

Hilkoth Akum (IX)

Талмудистите са

съгласни християнските

книги да бъдат изгаряни.

Schabbath (116 a)

Словото на неевреина

не е с божествен произход.

Zohar (1, 46 b, 47 a)

Нееврейските души

отиват направо в ада.

Rosch Haschanach (17 a)

Всеки евреин е добър,

независимо от греховете

и прегрешенията, които прави.

Chagigah (15 b)

Евреите притежават

достойнство,

което и ангелите

не могат да споделят.

Chullin (91 b)

Да удариш евреин

е все едно да удариш

шамар на Бога.

Sanhedrin (58 b)

Евреи не трябва

да бъдат съдени

от християнски съдии

и по нееврейски закони.

Choschen (26 1)

Срещу евреин

не може да свидетелства

християнин или слуга.

Choschen Ham (34, 19)

Не пий мляко от крава,

доена от християнин.

Abhodah Zarah (35 b)

Вино, пипнато

от християнин,

трябва да бъде изхвърлено.

Abhodah Zarah (72 b)

Избягвайте предмети,

използвани от християни

в тяхното Богопоклонение.

Iore Dea (139, 1)

Не продавайте

на християните вода,

която ще използват

за кръщение.

Iore Dea (151, 1)

Търгувайте с християни,

за да им вземете парите.

Abhodah Zarah (2 a T)

Не правете търговия

с християни

на техен празничен ден.

Abhodah Zarah (2 a, 1)

Правете търговия

с християни,

само ако те са

безверници — атеисти.

Hilkoth Akum (IX, 2)

Пазете се

от християнска

бавачка,

тя ще насочи децата ви към ерес.

Iore Dea (153,1 H)

Избягвайте

християнски лекари,

дори и като съседи.

Iore Dea (III, 1)

Избягвайте

християнски бръснари.

Iore Dea (156, 1)

Избягвайте

християнска акушерка —

тя е опасна.

Abhodah Zarah (26 a)

Тези, които правят

добро на християнин,

никога не възкръсват

след смъртта.

Zohar (1, 25 b)

Не е позволено

да правите хвалебствия

на християните,

за да не ги издигате

към славата.

Iore Dea (151, 14)

Да правите подарък

на християните е забранено,

защото те насърчават

приятелството.

Iore Dea (151, 11)

Изгнание за този евреин,

който продаде земя

на християнин.

Iore Dea (335, 43)

Забранено е

да учите християните

на търговия.

Iore Dea (154, 2)

Всяка

християнска собственост

принадлежи на този

евреин, който пръв

предяви претенции.

Babha Bathra (54, b)

Задръж всичко това,

което християнин

надплати, когато сгреши.

Choschen Ham (183, 7)

Позволено е

да измамиш християнин.

Babha Kama (113 b)

Евреите трябва

да си разделят това,

което надвземат

от християните.

Choschen Ham (183, 7)

Лихварството

на християните

може да се практикува

при всички случаи.

Iore Dea (159, 1)

Евреин може да лъже

и да наруши клетвата си,

щом като трябва да се

осъди християнин.

Babha Kama (113 a)

Името на Бога

не се осквернява,

когато лъжете християнин.

Babha Kama (113 b)

Евреин може

да лъжесвидетелства

с чиста съвест.

Kallah (1 b, p. 18)

Евреин може

да даде лъжлива клетва,

използвайки хитрина

или двусмислието на думите.

Schabbouth Hag (6 d)

Евреите винаги

трябва да се опитват

да измамят християнина.

Zohar (1, 160 a)

Не спасявай християни,

когато са

в смъртна опасност.

Hilkhoth Akum (X, 1)

Не предотвратявай

смъртта на този,

който не вярва в Тората.

Choschen Ham (425, 5)

Един шпионин

може да бъде убит

преди да е доказано, че

е, дори преди да се е

признал за такъв.

Choschen Ham (386, 10)

Изменниците де се

хвърлят в кладенец,

а не да се спасяват.

Abhodah Zarah (26 b)

Убийте тези, които

дават израилски пари

на християните.

Choschen Ham (388, 15)

Покръстените евреи

трябва да получат

смъртно наказание.

Hilkhoth Akum (X, 2)

Убийте ренегатите,

тези които приемат

християнските ритуали.

Iore Dea (158, 2)

Християните и другите

отричат

Законите на Тората.

Hilkhothtesch

Тези, които не вярват

в Тората,

трябва да бъдат убити.

Choschen Ham (425, 5)

Християните трябва

да бъдат унищожени,

тъй като

са идолопоклонници.

Zohar (I, 25 a)

Всички съдействайте

за убийството

на един изменник.

Choschen Ham (338, 16)

Не са необходими

молитви, когато

обезглавите някого

в деня на Шабат.

Pesachim (49, b)

Не щадете

християните

и не правете съглашения с тях.

Hilkhoth Akum (X, 2)

Или ги отвърнете

от тяхната вяра,

или ги убийте.

Hilkhoth Akum (338, 16)

Изтреблението

на християните

е необходима жертва.

Zohar (II, 43 a)

Да пролееш кръвта

на неблагочестив

е жертвоприношение на Бога.

Ialkut Simoni (245 c)

Високопоставено място

в Рая е отредено

за тези, които убиват

идолопоклонници.

Zohar (L, 38 b, 39 a)

Дори и най-добрият

от гоите[1] трябва да бъде убит.

Abhodah Zarah (26 b) T

Тези, които

любопитствуват

да разберат еврейските

закони, да получат

смъртно наказание.

Sanhedrin (59 a)

Ако евреин убие

християнин, той не

извършва никакъв грях.

Sepher Or Israel (177 b)

Когато Рим бъде разрушен,

Израел ще бъде спасен.

Obadiam

[1] гоя — всеки неевреин — б.а. ↑

ОБЩИ БЕЛЕЖКИ

Талмудът е сборник от религиозни книги, в които са записани обществените традиции, правила и закони на евреите. Талмудът е крайният резултат от многогодишните духовни усилия и от практическата дейност на множество поколения еврейски мислители и равини.

В книгите на Талмуда са съхранени запазените през вековете древни еврейски текстове от предшестващите го юдейски религиозни книги-сборници Мишна, Гемара и Тора.

Копие от една забранена книга, наречена „Демаскирането на Талмуда и тайното равинско учение по отношение на християните и всички неевреи“ днес се намира в Конгресната библиотека на САЩ, която всеки, който иска да научи истината, може да прочете.

Книгите на Талмуда се съхраняват от еврейските равини и до тях обикновеният евреин рядко може да има пряк достъп. На него само му се четат подходящи откъси от тях в подходящо време и при подходящ случай.

Изучаването на книгите на Талмуда започва от десет годишна възраст с ежедневно четене на текстове от тях и продължава до края на живота на всеки, който се чувства евреин.

За всеки евреин е голяма чест да бъде наречен ТАЛМУДИСТ, т.е. да бъде признат за човек от „избрания народ“, който има солидни познания по книгите на Талмуда и житейски стриктно спазва написаното в тях. Няма да направим грешка, ако кажем, че съвременните еврейски общества, където и да се намират по света, се консолидират върху основата на Талмуда.

— Целият свят е полудял? Не! Но той е преобръщан — и това е най-масовата смяна на власт и богатство вече над две столетия. Наричайте го „краля на историята“, „векът на апокалипсиса“ или „Новият световен ред“

ИЗПОЛЗВАНА ЛИТЕРАТУРА

— The jews and Their lies — от великия реформатор — д-р Мартин Лутър — намира се в библиотеката на Конгреса във Вашингтон D.C. Издателят твърди, че тази книга е публикувана само в интерес на истината. Това е и причината, поради която Мартин Лутър е бил държан нарочно умишлено далеч от очите на милионите му почитатели. Езикът му шокира читателя с истината, която боде. Ако беше лъжа, някой щеше да я опровергае. Ние не сме първото поколение, изправено пред тези проблеми. Много Папи са употребявали и много по-строг език от този на Мартин Лутър и моя. В действителност гетата бяха основани с Папски декрет (указ). Този проблем не е бил само протестантски или католически, а е световен проблем.

— The Protocols of the meetings of the Learned Elders zoion — Victor E. Marsden — оригиналът се намира в Британския музей — Лондон.

— Всемирний тайный заговорь — Протоколь сионскихъ мудрецовъ (по Нилусу).

— Jewish Ritual Murder by Arnold S. Leese. (The I.F.L. Printing Publishing Co — London.)

— Rules — Who needs them? by Ethel Barrett. (G)L Publications, Glendale, California, USA

— „Facts are Facts“ by Benjamin H. Freedman — New York.

(След като ви казвам истината, не значи, че съм Ваш неприятел!).

— The Rise of The Cults by Walter Martin — (Vision House, Santa Ana, California (Library of Congress N 80–51624).

— The Roosevelt Death (Super Mystery) (Christian Nationalist Crusade. Los Angeles, California).

— What You Should Know About Communism and Why? — by Robert F. Wilson — Scholastic Magazines, New York.

— The Coming War Over Palestine by Dan Gilbert, L.L.D. (General Book and Bible House, Los Angeles, California).

— Who Rules America? by G. William Domhoff — Assistant Professor of Psychology at the University of California.

— The Last Days of The Romanovs, by Robert Wilton — (in french).

— Humanist Manifestos I and II edited by Paul Kurtz. Books — Buffalo, New York).

— Our Great Seal by E. Raymond Capt. Archaeological Institute of America (Library of Congress catalog card number: 79–53862).

— When the World Will be as one by Tal Brooke. Publishers, Ins. Eugene, OR).

— Behold A Pale Horse by Milton William Cooper.

— The Praetorian Guard by John Stockwell — (Library of Congress).

— None Dare Call it Treason by John A Stormer — (Liberty Bell Press).

— The Illuminati — 666 by Willian Josiah Sutton.

— The Jew, The Gypsy and El Jslam by Sir Richard F. Burton — Omni Publications, Palmdale, CA).

— Secret Powers Behind Revolution — Freemasonry and Judaism by Vicomte Leon de Poncins (Christion Book Club of America).

— The Socialist Nelwork by Nesta H. Webster — (London Omni Publications).

— Trail of The Serpent (Omni Christian Book Club California).

— The Ultimate World Order by Robert H. Williams („The Jewish Utopia“). Открита от автора в една Еврейска колекция в библиотеката на Тексаския университет, автентичен и пълен план на ционистите за световно господство. Обяснява подробно, „Новия социален ред“, който ционистите се надяват да установят, след като са използвали комунизма, демокрацията и една Трета световна война, за да достигнат крайната си цел. (Omni Publications — Palmdale.)

— Masonry — by Capt. WM. Morgans — (Omni Publication, Palmdale, CA).

— Christian Technocracy by Hillman Holcomb.

— The Struggle for World Power by George Knupffer — (Omni Publications).

— The Apocalypse — (Omni Publications).

— The Hidden Agenda Behind The Gulf War by Pierre Salinger (Penguin Books).

— Hitler’s Secret Backers by Sidney Warburg (Omni Publications).

— Hidden Government by Lieut. Colonel J. Creagh Scott.

— Uncovering the Forces For War by Conrad K. Grieb — (New York)

— World Revolution by Nesta Webser — (London, Constable and Company Ltd).

ЗАСЛУГИ

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.

Table of Contents

Заглавна страница

1

Мъдрости

Цитати

Изявления на известни евреи

Въведение

Ционизъм

Символичната змия на юдеизма

Терминът Goyom — Гоя

Съвет на народните комисари:

Централния изпълнителен комитет:

Извънредната комисия (ЦК) в Москва:

Списък на болшевишките посланици през 1935–1936 г.

Нека се опитаме да разберем кои са старейшините

Протоколи от събранията на ционските мъдреци

Протокол номер 1

Протокол номер 2

Протокол номер 3

Протокол номер 4

Протокол номер 5

Протокол номер 6

Протокол номер 7

Протокол номер 8

Протокол номер 9

Протокол номер 10

Протокол номер 11

Протокол номер 12

Протокол номер 13

Протокол номер 14

Протокол номер 15

Протокол номер 16

Протокол номер 17

Протокол номер 18

Протокол номер 19

Протокол номер 20

Протокол номер 21

Протокол номер 22

Протокол номер 23

Протокол номер 24

Протокол от 1860 г.

Протокол от 1919 г.

Надгробно слово — фаталната реч на равина Райхорн

Семити ли са евреите?

Ционизъм=Расизъм

Още нещо за Палестина и ционизма

Повярвайте ми, те също са евреи!

Заключение

Някои цитати от книгите на Талмуда

Общи бележки

Използвана литература

Заслуги