ПОЛ ВЕРЛЕН

ЕСЕННА ПЕСЕН

Част 0 от „Сатурничеки стихотворения“

Превод от френски: Кирил Кадийски, 1994

chitanka.info

Виола със стон

под гол небосклон

през октомври ридае

и вяла печал

невидим кинжал

в гръдта е.

И блед, като в сън

чул тежкия звън

на часовника в здрача,

за всичко сега

си спомням с тъга

и плача.

Къде съм дошъл…

А вятърът зъл

като лист по земята

и мен в тоя свят

напред и назад

подмята.

Издание: Пол Верлен. Поезия. Подбор и превод от френски Кирил Кадийски. Издателство „Нов Златорог“, София, 1994.

ЗАСЛУГИ

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.

Table of Contents

Заглавна страница

Основен текст

Допълнителна информация

Заслуги